NEUVĚŘITELNÉ PŘÍBĚHY
SKLEP
STAVEBNICTVÍ TAYLOR
To je krása.
- Same! - Jo.
Můžeme?
Ty jo, ten teda vypadá.
Potřebuje jen trochu péče. Pojď.
Potřebuje víc než trochu.
Přístavba ze 70. let?
- Ty se budou těžko shánět. - Co?
Prkenná podlaha. Místy shnilá.
Asi sem radši hodíme koberec, že?
No, klient to chce zrestaurovat do původní podoby.
Tak jo, jeho prachy.
Kde chceš začít?
Bez proudu.
Najdeme jistič. Asi bude ve sklepě.
Tak to je nádhera.
Jako časová kapsle. Prakticky netknutý.
- Same? - Jo.
Jo, je to úžasnej sklep.
Koukni na tohle.
Co to je?
Barometr. Asi tak z přelomu století.
Můžeš dneska?
To je fakt super.
V kolik myslíš, že dneska skončíme?
- Prosím. - Díky.
Tak na to si připiju.
Ahoj. Francesca?
- Sam? - Jo.
Z toho tónu soudím, že kdyby to trvalo ještě 10 minut,
musel bych se ptát, jestli tu nějaká Francesca byla.
- Ještě pět minut. Maximálně. - Fér. To je fér.
Promiň. Hele, nejsem ten typ,
co chodí pozdě. Může za to brácha.
Takže jsi typ, co obviňuje bratra?
Jo, někdy jo.
Restaurujeme společně domy a on nedávno adoptoval dítě.
Od té chvíle je z něj tyran.
Asi to je tím, jak málo spí. To se stává.
Kluk nebo holka?
To dítě.
Holka. Chceš vidět fotku?
- Jo. - Fajn. Hele.
Ty kráso, ta je roztomiloučká.
Že jo? Jmenuje se Alice.
Můj brácha Jake a jeho manžel Roger.
Krásná rodinka.
- To jsou. - Jo.
A jsi hodnej strejda?
Jo, ten nejlepší.
- Fakt? - Jo, jsem strýček Sam.
To je vtipný.
- Tak jo. - Uvidíme se?
- Jo. - Bezva.
Čau.
Ahoj. Dobrý ráno. Promiň.
Máš naruby košili.
Co... Jak to můžeš vidět?
Nevadí ti být děsně stereotypní mileniál?
Ne. Vlastně si to dost užívám.
Přemýšlel jsi o tom mém návrhu?
- Nevím. - No tak.
Stavebnictví bratrů Taylorových zní líp
než Stavebnictví Taylor.
Jo, a mně vyhovuje, jak to je.
Tak to nějak pojisti.
Pojď do toho se mnou. Neštve tě už zařizovat cizí domy?
Než se naděješ, koupíme si svůj.
Jakeu, mám tě rád, ale to je tvůj sen, ne můj.
- A Honus Wagner je tu zas. - Není.
- Je. - Není.
Je. Kolik garážových výprodejů jsem tehdy prošel, 20?
Tolik to nebylo.
Možná tak 15.
Jo, abych našel svatej grál baseballových karet,
kterej někdo určitě prostě zahodil,
takže ho najdeme a vyděláme milion.
Byl to dobrej plán.
Jo, na osmiletýho.
Pořád něco hledáš.
- Co je na tom zlýho? - Nic.
Ale jestli pro tebe tenhle život není, přestaň nás oba okrádat o čas.
Běž hledat ten pravej.
Ale mě tohle fakt baví.
No tak. Koukni na to.
Máme tu 60wattový, tady 90wattový. Bude to chtít 90, že?
Edisonovy žárovky.
Starej dům, starý žárovky.
NEWTONOVY FÍKOVKY
Nemáš hlad?
To se podívejme. Skrytej poklad.
ZELÍ
„Zelí.“ Tomu teda říkám poklad.
Páni.
Tuhle nestačí jen přejet prstem.
Ne, já jen...
Nevím.
Já nevím. Připadá mi...
Zatraceně.
- Můžeme? - Jo.
- Jakeu, ty dveře. - Jo.
Sakra. Jistič.
Zajdu tam. Počkej.
BOUŘE, DÉŠŤ, PROMĚNLIVO, KRÁSNĚ
Jakeu? Jakeu, nahodil jsem to.
V našem městě se mezi lidmi říká
jedna věta velmi pravdivá.
Je to kříž, mít někoho rád,
když si on tebe nevšímá.
Já měla kdysi lásku velkou,
neměla chybičku jedinou.
Teď žal a samota mě svírá.
Nechal mě opuštěnou.
Láska mi teď schází.
Nikdo mě nemá rád...
Kdo jste? Co tu chcete?
- Vy jste ona. - Nepřibližujte se.
Co? Ne, já vám neublížím.
- Já... - Jste z banky?
Ne, nejsem z banky.
- Opravuju tenhle dům. - Lžete. Ještě máme čas.
Netuším, co se tady děje!
Vloupal jste se sem. To se děje. Odejděte.
Jakeu!
Vy... Tam nesmíte!
Jakeu!
Vysvětlete mi, co tu chcete,
než vám vystřelím mozek z hlavy.
- To není nutný. - Pět.
- Co můj bratr? - Čtyři.
- Můžete přestat počítat? - Tři.
Jakeu?
Poslouchejte. Za chvíli vejde má matka
a ta je zlá jako had
a bankéře nenávidí víc než já.
- Vážně! - Prosím...
Je-li vám život milý, běžte.
- Poslouchejte, ano? - Běžte!
Zmizte odsud! Ven!
Evelyn?
- Ano? - Je tu někdo?
Cože? Ne, jistěže ne.
- Co je v té krabici? - Šaty na tvé zásnuby.
- Dárek od Williama. - Já už šaty mám.
William chce, abys měla tyhle.
Co když nebudou sedět?
Přizpůsobíš je.
FARMÁŘSKÝ TRH
S dovolením.
ŽELEZÁŘSTVÍ
ZAVŘENO Z DŮVODU PORUŠENÍ PROHIBIČNÍHO ZÁKONA Z ROKU 1919
Evelyn, ty posloucháš hudbu?
Dej mi ty desky.
Od dámy se očekávají jisté způsoby, Evelyn.
Emmett hudbu miloval.
Tvůj bratr je mrtvý a v zemi.
My žijeme a nemáme ani vindru.
Proto mě provdáš za boháče.
Mohlo to být horší.
William je dobrý otec. Je to mírný, bohabojný muž.
Vezmi si ho ty.
Nedovolím ti promarnit tuhle příležitost.
William nebude mít pro tvůj pokřivený hudební vkus pochopení.
Tak tě prosím, dej mi ty desky.
Ano, matko.
Ty jsou moje.
Promiňte, klepal jsem, ale nikdo nepřišel...
A kdo ráčíte být?
Sam.
Sam Taylor. Přítel vašeho syna.
Ty desky jsem mu půjčil. Přišel jsem pro ně.
Emmettův přítel?
Pracovali jste spolu?
Byli spolužáci.
Na medicíně.
Sam je doktor.
No...
Emmettovi přátelé jsou tu vítáni.
- Prosím, vaše desky. - Děkuji.
Připojíte se večer k nám?
Promiňte, večer?
Evelyn slaví zásnuby.
To je od vás laskavé, ale já tudy jen projíždím.
Chápu.
Věřím, že ven už trefíte sám.
Ano, madam. Půjdu.
Tady máte.
- Jsem vám zavázána. - Ne, nedělejte si starost.
Co to probůh děláte?
Promiňte, jsou tu nějaký... padací dvířka
nebo nějakej tajnej vchod?
Lidé obvykle chodí dveřmi.
Hele, já se snažím jít domů.
Jen... nevím jak.
Proč nemůžete domů? Odkud jste?
Můžu to říct, ale neuvěříte mi.
- Dejte mi šanci. - Dobře.
Jsem z budoucnosti. Z roku 2019.
Tak cestovatel v čase.
Chcete důkaz? Ukážu vám svůj telefon.
Vy máte telefon v kapse?
Ne, ale měl jsem. Asi mi vypadl.
Tak jo, co tohle. Podívejte. Vidíte?
To jste vy, že?
Odkud mám podle vás tohle?
Našel jsem to tady v domě v budoucnosti.
To není možné. Nikdy mě nefotili.
Zatím ne, ale zjevně vyfotí. Vidíte? Nevěříte mi.
A jak jste se dostal sem?
To bych sám rád věděl.
Nevím, jak to funguje. Musí to dělat něco v tomhle domě.
Je na něm něco zvláštního?
Dědeček ho postavil před 40 lety.
Dobře. Můžu s ním mluvit?
Teď není vhodná doba.
Má rodina má teď spoustu starostí.
Jistě, ten zásnubní večírek.
Ten, na kterej jsem zvanej.
- Ne. - Ano.
Nejste mi snad zavázána?
Podívejte, nemusíte mi věřit.
Jenom vás žádám, abyste mi pomohla.
No, takhle na večírek nemůžete.
Ale možná pro vás něco mám.
Dědeček je tamhle. Pojďte. Představím vás.
- No vida. - Dědečku.
Drahá.
- Evelyn. - Zdravím.
Tohle je Sam. Emmettův spolužák.
To je dědeček Warren. Zmínila jsem, že to on postavil náš dům?
Krásný dům, pane.
No tedy, děkuji.
Všiml jsem si, že má i sklep.
- To je chytré. - Tady člověk sklep mít musí.
Ano. Rád bych věděl, jestli je něčím zvláštní.
- Co tím myslíte? - Asi tím chci říct,
že jsem tam byl za prudké bouřky a zvonilo mi v uších.
Čím to mohlo být?
To je snadné. Během prudké bouře
klesne tlak vzduchu a to vám způsobí to zvonění.
Vážně? Řeknete mi víc?
Dobrý večer. Vítejte v mém domě.
Jak mnozí víte, mé děti loni přišly o milovanou matku...
...kvůli chřipce.
A i když ji není možné nahradit,
měli jsme to štěstí najít někoho úžasného, kdo se přidá do naší rodiny.
Evelyn Porterovou.
A nyní zbývá zodpovědět jedinou otázku.
Umí tančit turkey trot?
Mám báječnou novinu.
U příležitosti zásnub jsem domluvil
sezení... u fotografa.
- Fotografie? - Ano.
Musím přece mít tvou fotku ve svatebním.
Pro příští generace.
Ten mladý doktor. Kdo to je?
Emmettův přítel. Jen projíždí.
Nemám s kým tančit.
Aha, jasně.
Rád bych pomohl, ale... já turkey trot neumím.
Naučím vás to.
Zjevně to s mými děvčaty umí.
Mildred, už máš být v posteli.
Díky za tanec.
Děkuji, že jste mou dceru zabavil.
To nic nebylo.
Měl jste pravdu. Ta fotka. Jsem na ní já. Budu.
Nevím jak, ale... budu.
Poslyšte, ten přítel vašeho dědečka,
co se vyzná v počasí, kam šel?
Henry Barrett? Právě odešel.
Můj snoubenec šel uložit děti.
Nechcete se projít?
Jo.
Budoucnost. Jaká vlastně je?
Nevím, co říct. Můžete ji mít, jakou chcete.
Můžete si místo vaření objednat jídlo domů.
A to jakýkoli. Italský, čínský, indický.
- Indické jídlo? - Jo.
A hudba. Máme takovou věc jménem repráky.
Můžete je mít v každý místnosti
a slyšet hudbu všude. Pořád.
To všechno chci.
Jo, je to fakt cool.
Cool.
Počkat. The Compound. To už jsem někde viděl.
Emmett mi jednou řekl, že tam v podzemí mají nalévárnu.
A lidé tam popíjejí až do úsvitu a smějí se a smějí.
Ustřelila bych si malíček, abych to viděla.
Chcete to zkusit?
Bez hesla vás tam nepustí.
Promiňte, pane. Máte tu něco k pití?
Třeba limonádu?
Víte, my jsme spíš měli na mysli něco s trochou zelí.
Co jste to řekl?
Řekl jsem „zelí“.
Pojďte za mnou.
- Dobrý večer. - Co to bude?
Alkohol, prosím.
Gin s tonikem a limetkou. Dvakrát.
To dělá čtvrťák.
Čtvrťák. Jo.
Bude to stačit?
Co to na mě zkoušíte?
Já to zaplatím.
Díky.
Děkuji.
William mi vždycky dá pár mincí, když jdu ven.
Díky.
- Na budoucnost. - Na budoucnost.
Páni.
- Zatančíme si? - Jistě.
Víte co? Teď byste měla zazpívat vy.
- A vy si vymýt pusu mýdlem. - Mluvím vážně.
Já taky.
Tak dobře, hodíme si mincí.
Panna, půjdu si vymýt pusu tím mýdlem.
Orel, zazpíváte písničku. Platí?
Platí.
Proklatě.
Promiňte, mohla by jednu zazpívat ta dáma?
Skvěle. Díky.
Tak jo, jste na řadě.
Děkuji.
- Znáte „After You’ve Gone“? - Jo.
- Tak tu. - Dobře.
Víš, že tě miluju už celé věky.
Pořád, každý den.
Ach lásko, copak nevidíš můj pláč?
Tak mě poslouchej.
Až odejdeš, opustíš svět můj,
až odejdeš, pak, nepochybuj,
budeš sám a smutný jen,
přijdeš o jediného přítele.
A pak, drahý, budeš litovat.
Na to, drahý, nemůžeš vyzrát.
Lásko, neunáhluj se.
Víš, že když odejdeš, tak zlomí mi to srdce.
Až odejdeš.
Až odejdeš pryč sám.
Sám.
Tak jsem se ještě necítila.
Srdce... mi bušilo, jako by mi chtělo vyskočit z hrudi.
Bože, byla jste úžasná.
Měl jsem pravdu. Patříte na pódium.
- Myslíte? - Ano. Vážně se ptáte?
Viděla jste ty lidi? Byli ohromení.
Já se nedívala na lidi.
Evelyn!
Co si myslíš, že děláš?
To nebyla její vina. Potřeboval jsem něco v lékárně.
- Vedla mě... - Nejsem hloupá.
Vím přesně, co je tohle za místo.
U Emmetta ti to nevadilo.
Emmett byl doktor. Ty jsi dáma, a navíc zasnoubená.
- Ani toho chlapa nemiluje. Vy... - To není vaše starost.
Evelyn, nemusíte s ní jít.
Co vy o tom víte?
Pojď, drahá.
Henry? Sam Taylor. Známe se z večírku.
Ten se zvoněním v uších.
Ano, správně.
Neměli jsme možnost pokračovat v našem rozhovoru.
O bouřkách a nízkém tlaku.
Nevím, co víc k tomu říct.
Chtěl jsem se na něco zeptat.
Řekněme, že chci, aby mi v uších zvonilo zas.
Jak poznám, kdy tlak dostatečně klesne?
Pojďte se mnou.
Tohle je barometr.
Pověste si ho na zeď.
Když bouře udeří, ručička klesne.
Jo, to už jsem viděl.
Když klesl tlak, ručička vylétla mimo stupnici.
Mimo stupnici? Tak to muselo být derečo.
Ta opravdu drsná bouřka, co tu v poslední době řádí? To je derečo.
Může trvat týden až dva.
Bouřka se přiřítí a zase zmizí. Začne řádit během vteřiny.
Takže musím týden čekat?
Přibližně. Nedá se to určit přesně.
Dobře, takže během dereča
tlak klesne zase tak jako předtím? Určitě?
Nejspíš ano.
Ta poslední mi rozpůlila dub a vylomila dveře od stodoly.
To je mi líto.
Mohl bych si to půjčit?
Nemám ve zvyku dávat věci lidem jen tak.
Počkat. Ty dveře. Nepotřebujete je opravit?
Tyhle věci já umím, pokud... byste stál o výměnný obchod.
- Jděte pryč. - Odjíždíte?
- Posílají vás někam? - Já se někam posílám.
Kam?
Kamkoli jinam.
Počkejte. Byl jsem za přítelem vašeho dědečka. Za Henrym.
Asi vím, jak můžeme odejít do roku 2019.
My?
Jo. Vy si tohle nezasloužíte.
Zasloužíte si být svobodná a šťastná.
Být tím, kým chcete, a s tím, s kým chcete.
Nemusím to být já.
Ale když se mnou odejdete, můžete to mít.
Nepatříte sem. To přece víte.
Stačí, když bouřka zase zesílí a klesne tlak, chápete?
Koukněte, tohle jsem našel ve sklepě v roce 2019.
Takže jsem to tam musel dát já.
Možná se to tak stalo vždycky. A vždycky jste se mnou měla odejít.
Vím, že to zní šíleně. Jen...
Svatba je za deset dní.
Co když ta bouřka nepřijde včas?
Už přišla. Jen musíme počkat, až zesílí.
Brzy.
Ahoj.
- Hej, hochu. - Jo?
Pěkná práce.
Díky, už to brzy bude.
Jo.
Žena tě zve na večeři.
Co říkáš na vepřovou pečeni a rebarborový koláč?
Nevím, co je rebarbor, ale zní to dobře.
Teď stůjte naprosto klidně. Používám dlouhou expozici.
Ať nejste rozmazaná.
Usměj se, drahá.
Chci si tě zapamatovat takhle. Mladou. Krásnou.
Tak tedy...
Vydržet.
Dobře. Tak, ještě chvilku.
A...
Zatraceně. Přicházíme o světlo. Tak ještě jednu.
Trochu se mi motá hlava. Omluvte mě.
Ahoj. Pojď honem!
- Už je to tu? - Skoro.
No tak.
Myslela jsi, že to nevím? Že na to nepřijdu?
- Producíruješ se tu jak obyčejná děvka. - Copak to nechceš?
Naše svatba je jen o penězích. A taková já nejsem!
- Hej! Nesahejte na ni! - Ne!
Nemůžeš mě donutit si tě vzít!
- To nedovolím! - Ale můžu!
Same!
Evelyn!
- Hej! - Co? Bože!
- Hej! Kde je? - Ty vole, co to děláš?
Tady. Tohle. Vidíš to? Kde jsem k tomu přišel, co?
To dokazuje, že jsem tam byl.
Dokazuje to jen to, žes našel další sirky. Zachovalejší.
Ne. Ty mě neposloucháš.
Ale jo. A myslím, že ses někde prostě praštil do hlavy.
Jenže nepraštil.
Ne. Bylo to skutečný.
Ona. Ona byla skutečná. Já...
Tak poslouchej.
Ona je kus historie, co ti vlezl na mozek.
Ne.
Ale kdokoli to je, už je dávno pryč.
Dneska už to tu balíme, jo? Chci být doma, než Alice půjde spát.
No tak. Posbírej si věci.
Já nemůžu odejít.
Musím zůstat. Najít si k ní cestu zpět.
Nastup si do auta.
Roger napekl emapanady.
Pár jich sníme, dáme trávu a pak možná sníme další.
Půjčím si tvůj mobil, tvou nabíječku
a tu deku, co máš v autě.
Zůstanu tady. Musím to vyřešit.
Prosím, Jakeu.
KATASTROFÁLNÍ DEREČO ROKU 1919
MRTVÍ A POHŘEŠOVANÍ
EVELYN PORTEROVÁ
Ne.
Derečo, které nás právě teď sužuje, je typ nazývaný superderečo.
Je velmi ničivé, ale naštěstí i velmi vzácné.
Poslední superderečo se tu objevilo asi před 100 lety.
1919.
Kvůli globálnímu oteplování
se však intervaly mezi těmito bouřemi zkracují.
Další nás nejspíš postihne za 10 či 15 let.
Ne. Tak dlouho čekat nemůžu.
ČÁSTEČNĚ ZATAŽENO 4,5 °C
POČASÍ 7,2 °C
MOŽNÝ DÉŠŤ 6,1 °C
BOUŘKOVÝ RADAR 5 °C
- Čau. - Čau.
Stav se na večeři, jo? Alice chybí její strýček Sam.
Ne, nemůžu. Musím tu zůstat.
- Same. - To je ono.
Same!
Dělej. No tak.
Když, synáčku můj, půjdeš spát,
tatínek ti koupí slavíčka.
EVELYN PORTEROVÁ ŽIVĚ V LE POISSON BLEU 18. BŘEZNA 2034
Když to bude němý slavíček, tatínek ti koupí prstýnek.
Když prstýnek bude velký moc,
tatínek ti koupí zrcátko.
Dobrou noc, Same. Všechno nejlepší.
Když se to zrcátko rozbije, tatínek ti koupí...
Mami. Je tu někdo?
- Same. - Jakeu?
Co to sakra je?
Dali jsme sem vinný sklep. Klient ho chtěl.
To ne, tys ho změnil.
- Změnil jsi tlak. - Hej!
- Poslal jsi mě do budoucnosti. - Same! Bože.
- Co to blábolíš? - Musíme ho odnést.
Byl jsem v budoucnosti a viděl ji. Já ji viděl.
My... Měli jsme dítě.
Měli jsme krásnýho kluka.
Ale nic z toho se nestane, když ji nezachráním, chápeš?
- Rozumíš tomu? - Fakt mám o tebe strach.
Jo, to chápu. Ale teď mi prostě pomoz, jo?
Když ty věci odnesu, zajdeš k doktorovi?
Jo. Dobře, slibuju.
Fajn, tak pojedeme.
Promiň, Jakeu.
Same! Otevři ty dveře. No tak, Same!
Same!
Evelyn!
Same?
Musíme jít. Hned!
Pojď!
- Same! - To nic. Zvládneme to.
Přísahám. Ale musíme jít. Hned.
Zasekla se mi noha.
Co to děláš?
Tak jo, poslouchej. Musíš jít.
- Ne! Ne bez... Bez tebe ne. - Ne, poslouchej.
Byl jsem v budoucnosti.
- Cože? - Viděl jsem tě.
Měla jsi syna. Malýho kluka.
Zpívala jsi mu.
Ty to zvládneš.
Tak my... My máme syna?
Ne.
Ty.
Já tam nebyl.
- Ne. - Jo.
Ne.
Takhle se to má stát. Jo.
Ne.
- Věř mi. - Ne. Já tamten život nechci.
- To nic. To bude dobrý. - Ne.
Poslouchej mě.
Řekni Jakeovi, že ho mám rád.
On ti pomůže.
- Běž. - Ne!
- Evelyn. - Ne! Same!
- Same! - Evelyn, miluju tě.
Ale musíš mě pustit.
Same! Jsi v pořádku? Co se sakra děje?
Same?
Máte hlad?
Tak nic.
Přinesl jsem vám oblečení. Nevěděl jsem velikost.
Tak... snad budou sedět.
Říkal, že všude bude hrát hudba.
Vážně vás miloval.
Říkal mi o vás.
Co říkal?
No, nejde o to, co říkal, ale jak to říkal.
Nikdy jsem ho tak mluvit neslyšel.
O vašem zpěvu. A vaší sbírce desek.
No, ty byly bratrovy.
Schovávala jsem je za zdí, aby je matka nenašla.
Sam je pro mě zachránil.
Víte, tyhle zdi jsou původní.
PRO EVELYN
Od Sama.
On přežil.
Je v roce 1919?
Drahá Evelyn,
až to budeš číst, už budu po smrti.
Ale chci ti říct,
že jsem v té bouři neumřel.
Je tady dole.
Snažil jsem se k tobě dostat.
Čekal jsem rok...
...ale bouře nepřišla.
Říkali, že nepřijde, ale já přesto doufal.
Pak jsem si něco uvědomil.
VOLEBNÍ PRÁVO PRO ŽENY
Tak jako ty patříš do budoucnosti...
...je možná tohle... místo, kam patřím já.
Našel jsem své místo.
A vděčím za to jen tobě.
Konečně žiju svůj život.
Víš, je to ironie.
Můj původní svět nabízel příliš možností, ale ty jsi neměla žádné.
A teď nastal čas, abychom se posunuli dál.
Čas dát dílky na místo, aby naše budoucnost mohla začít.
PRO JAKEA
Čas postavit si vlastní dům. Mám tě rád, Sam
Honus Wagner.
Vím, že tento dopis najdeš, Evelyn.
Vím to, protože stejně jako já hledám tebe, ty hledáš mě.
Ale nastal čas, abys hledat přestala. Teď jsi na řadě ty.
Tvůj život čeká. Běž si pro něj.
S láskou... Sam.
SAM TAYLOR STAVEBNICTVÍ
Mami, je tu někdo?
Ne, zlatíčko.
Všechno je v pořádku. Všechno je fajn.
Překlad titulků: Růžena Svobodová