Я такий, як ти.
У мене нормальне життя.
З днем народження.
Ні!
Тато - красень-квотербек у минулому,
який одружився з симпатичною відмінницею.
І школа - не вершина їхнього життя.
У мене є сестра, яку я люблю.
Хоч і не кажу їй цього.
Торік і 200 епізодів "Пекельної кухні" тому
вона вирішила бути кухарем.
А це означає, що тепер вона тренується на нас.
Гостре, Джеку?
Господи! Нічого собі.
А ще в мене є друзі.
Двох я знаю ще з народження.
- Принаймні з садочка. - Ні.
- Ой! Пробач! - Як тобі?
Ще з однією знайомий кілька місяців, а здається, що знаю її вічність.
Ми робимо все, що роблять друзі.
П'ємо надто багато кави з льодом,
дивимося кіно 90-их, зависаємо в "Домі вафель",
мріємо про коледж і об'їдаємося вуглеводами.
ДНІВ ДО ВИПУСКУ - 208
Отож, як я вже казав.
Я такий, як ти.
У мене цілком нормальне життя.
Тільки є в мене одна велика таємниця.
Доброго ранку! Ой!
- Привіт! - Вибач.
Не знав, що ти мастурбуєш.
Так, дуже смішно.
Твоя сестра готує круті млинці з "Пекельної кухні",
мабуть, доведеться їх їсти.
Клас. Спущуся за хвилину.
Добре. Щойно закінчиш шукати в Інтернеті
фотки Джіджі Хабіб у білизні?
Хадід.
Ясно. Не знав, що вона твоя дівчина.
Не барися.
Упіймав.
Доброго ранку.
Саймоне, сідай.
- Привіт, Саймоне. - Поснідай.
Не кажи, що сніданок - найважливіша страва,
бо це таке кліше. Ти вища за це.
Сніданок знижує рівень холестерину ЛНЩ
і запобігає зміні рівня глюкози, що викликає діабет типу 2.
Шах і мат.
Норо. Дуже смачно.
Млинці з кукурудзяної муки з ожиновим варенням.
Та вони не достатньо пухкі.
Припини. Млинці чудові.
Доїдай, Бібере.
- До зустрічі. - Бувай, Саймоне.
Будь удома до 19.00! Сьогодні вечір кіно.
Привіт!
Доброго ранку!
Я Саймон! Я живу тут!
Класні в тебе черевики!
Гаразд, бувай!
От чорт.
З ЛЮБОВ'Ю, САЙМОН
- Йо! - Йо!
Мені наснився дурнуватий сон.
Тобі щоночі сняться дурнуваті сни.
Ти не розумієш. Я в печері. Чи у космосі.
Там Девід Бекхем з контактними лінзами,
я маю обрати синю або червону, а він як сексуальний
Морфей з "Матриці".
Я не знаю, яку вибрати. Не знаю, що робити.
Боже. Ви читали "Таємниці Крік"?
Ти одержима тим блогом, тож...
Виявляється, Бекку Пітерсон
упіймали, коли та дрочила Раяну О'Доновану в басейні.
Саме тому басейн спустили.
- Прибиральнику треба підвищення. - Капець.
І щеплення від папіломавірусу.
Ліє, мені таке наснилося.
Ніку, а правило? Не аналізувати сни до кави.
Чотири кави з льодом, будь ласка.
Візьмеш Еббі з молоком? Вона п'є з молоком.
- Одна з молоком. - А ти що, її бариста?
Хіба важко запам'ятати "з молоком"?
Дякую.
Привіт!
- Привіт. - Привіт.
Дякую. Я просто вмираю.
Еббі, мені снилося, що я одяг неправильні контактні лінзи.
Ще один сон. Ти наче...
Ти наче позашлюбний син Зигмунда Фрейда і Кріштіану Роналду.
- Боже мій. - Дякую.
Слухай. Я нічого не бачу,
шпортаюся в тій печері, налітаю на речі, а тоді я прокинувся.
І все?
Так.
Може, ти дечого не помічаєш.
Чогось, що в тебе під носом.
Чого я не помічаю?
І гадки не маю.
На Хелловін будемо спокусливими покемонами.
- Так. - Я буду розпусним Чармандером.
Відпадний шалик, Ітане.
Хоч би не застряг у твоїй піхві.
Класні штани, до речі...
Тебе наче в магазині зѕвалтували.
Відвали, гомику.
Чесно, це вже навіть не прикольно.
Козли.
Якби ж Ітан сам не напрошувався.
У колишній школі це б вирішили за допомогою ножів.
Доброго ранку, "Кріквуд Хай"!
Повимикайте телефони! Перед вами цілий світ!
Подивіться людям в очі!
Хай йому! Так. Досить селфі. Ти не такий крутий.
- Побачимося за обідом. - Так.
Саймончику.
Круті кроси, братику.
Де взяв? Де я можу такі купити?
- Забув. Вибачте. - Забув?
Ну скажи хоч марку!
Будемо братами в кросах.
Бачу ще телефони! У кого тепер ваші телефони?
У мене! У мене ваші телефони! Заберете їх у моєму кабінеті!
Повірити не можу, що виступ за два тижні.
Саллі Боулз постійно триндить.
Краще не мати таланту, як я?
Дещо тобі покажу.
Тоді ти б просто була
працівником офісу номер вісім.
Ну й ну. Це ж мої друзі-трагіки.
Привіт, Мартіне.
Привіт, Спіер. Привіт, Еббі.
Привіт.
З нетерпінням чекаю на репетицію.
Цікавий факт, до речі.
Ви знали, що за основу "Кабаре" взяли п'єсу "Я камера"?
А за основу "Я камера" - роман "Прощавай, Берліне".
А за основу "Прощавай, Берліне" -
нариси про ранні роки в Берліні Крістофера Ішервуда.
- Неймовірно. Я в клас. - Так.
Гаразд.
Думаю, їй було цікаво.
Бувай, Мартіне.
Бувай, здорованю.
Сурадже! Зараз.
Ходімо. Ти знаєш правило.
Мене осяяло. Як щодо "Коханців"?
У колі сім'ї "Коханців" не дивляться.
- Чому ні? - Бо там про секс.
Боже борони дивитися, як кохаються.
Жах якийсь.
Боже милий. Ви такі закомплексовані.
Тільки без терапії, добре? Ми не твої пацієнти.
- Ми твоя сім'я. - Це правда.
Мої пацієнти більш врівноважені.
- Влучно сказано, кохана. - Дякую.
- Підколола. - Знаєте що?
Ми не дивилися "Холостяка" минулого тижня.
Як той тип став холостяком?
А що?
Він же справжній гей.
- Неправда. - Серйозно?
- Він красень. - Те побачення,
коли вони робили парфуми, пам'ятаєш?
- Тату! Побачення планують продюсери. - Він слизький тип.
Він очільник гей-параду. Не вірите?
- У нього більше спільного... - Годі.
...з Крісом Гаррісом, ніж з котроюсь із дівчат.
Я тобі потім дещо покажу.
Будемо дивитися "Американців".
Усі епізоди, сідай біля мене.
Мама вирішила, що на річницю подарунки робимо власноруч.
Від щирого серця і так далі.
Я вирішив змонтувати відео.
Поглянь. До твоєї уваги робота Джека Спіера.
20-ТА РІЧНИЦЯ ЕМІЛІ І ДЖЕКА
Чекай.
Поглянь на це!
Так класно.
Поглянь на це. Чекай.
Так. Добре.
Що ти?..
Послухай, це ваша 20-та річниця, тому буду з тобою вкрай відвертим.
Це робота учня четвертого класу.
І не найрозумнішого в класі.
Посереднього учня.
Ти про що? Це неймовірно.
Тут і переходи. І згасання.
- Це прекрасно. - Встань.
Я допоможу. Довірся мені.
Ми все виправимо. Потрібне лише
домашнє відео. Трохи краща музика.
Краща музика? Це хіт нашої молодості.
Так. Білл Косбі теж.
Лія
Привіт.
Бачив новий пост?
Ні. Що? Боже мій.
Не піду в басейн.
Ні. Про таємного гея у школі.
Що?
Так, читай "Таємниці Крік".
Як гадаєш, хто це?
Думаю, це новачок з окулярами без обідка. Точно.
Слухай.
А може, це Паркер О'Меллі.
Чула, він божеволіє від "Знедолених".
От халепа. Мушу йти. Бібер щойно нагидив на підлогу.
Фу, Бібс.
- Нагодуй його рисом... - Я передзвоню.
"Іноді в мене таке відчуття, наче я застряг на чортовому колесі.
Одна мить - я на вершині світу, наступна - на дні.
І так без упину, увесь день.
Моє життя загалом чудове, але ніхто не знає, що я гей.
Блакитний".
відповісти:
Виберіть ім'я користувача
Кому: blugreen118@gmail.com Від: frommywindow1@gmail.com
Тема: привіт
Блакитний. Гаразд.
Любий Блакитний, я такий, як ти.
У мене нормальне життя.
Тато - красень-квотербек у минулому, який одружився з симпатичною відмінницею.
І школа - не вершина їхнього життя.
У мене є сестра, яку я люблю. Хоч і не кажу їй цього.
А ще в мене є друзі.
Ми робимо все, що роблять друзі.
П'ємо надто багато...
Як я вже казав, я такий, як ти.
У мене цілком нормальне життя.
Тільки є в мене одна велика таємниця.
Жак.
Надіслати
Привіт. Доброго ранку.
frommywindow1, вітання від Google
Привіт, frommywindow1
Нічого.
Ми говоримо про математику.
Хто може відповісти, як знайти значення
виразу d-y поділити на d-x, написаного на дошці?
Хто хоче?.. Так! Саймон.
Можна мені в туалет?
Звісно, Саймоне.
Дякую.
Листів немає
Неможливо під'єднатися
Саймоне.
- Що? - Можна взяти картоплю?
Так.
Кажу вам, "Оукводські тигри" перемагають,
бо голять ноги.
Ѕаррете, я не голитиму ноги.
Тому їхні удари більш аеродинамічні.
Можемо більше тренуватися.
Як хочеш, Бреме.
Народ. Я знайшла у себе в салаті накладний ніготь.
Деббі.
Чому в цій школі немає зв'язку?
Богом клянуся.
- Саймончику... - Вітаю.
...що робиш? У школі телефони заборонені.
Скільки разів я це говорив?
Я не дозволю учням зависати в "Тіндері". Це моя територія.
Так.
Власне, так воно і є.
Сьогодні у мене побачення через "Тіндер". Вона така класна!
"Фу! Завучі не можуть ходити на побачення. Це огидно".
Ми теж люди, Саймоне.
Любимо гуляти. Гарно проводити час.
Любимо займатися сексом. Це ж нічого?
Так, ні. Нічого.
Як людину, я Вас розумію.
- Дякую. Приємно. - Так.
- Дякую. - Нема за що.
- Серйозно. - Так.
- Можна телефон? - Ні.
Ні. Побуде в мене до кінця репетиції.
Забереш свого безцінного після репетиції, обіцяю.
А як репетиції?
- Чудово. - Як міс Олбрайт?
Добре.
Добре? Їй не подобаються чоловіки.
Гаразд.
Це не аплодисменти. У мене руки втомилися!
Гаразд!
Це був...
Келе, допоможи. Це був...
- Це був початок? - Це був початок! Ось що це було.
Це був початок.
Знаєте, коли містер Ворт сказав, що всі учні,
незважаючи на талант,
мають бути задіяні в постановці, я сумнівалася.
Так, сумнівалася.
Так.
Це все. Це вся промова.
Міс Олбрайт.
Це була найбільша лажа, яку бачила ця сцена.
А Роб і Бріанна всю пісню практично вдавали, що трахаються.
Так, я бачила.
Прибережіть поцілунки до вечірки. Ясно?
Це війна. Ви нацисти. Ясно? Більше злості.
Сурадже, годі вдавати, що труба - твій пеніс!
Крутий пацан.
Ми його орендуємо.
Я була статисткою в "Королі Леві", і ось де я тепер.
Агов. Котра година?
Минуло 10 хвилин, відколи ти востаннє питав.
Один! Два! Три! Чотири!
Я тебе вб'ю.
- Містере Ворт. - Що таке, брате?
Я прийшов по телефон.
Аякже. Звісно, по телефон.
Як життя без мережі?
Прекрасно.
- Прекрасно? - Так.
Це не життя. Ти в мережі. Ти не в мережі.
У мережі. Не в мережі.
Саймоне, я знаю, що строгий до тебе.
Але це тому, що бачу себе в тобі.
Я б так не сказав.
Ні, я бачу, це ж очевидно.
- Я знаю, що ти дуже розумний. - Так.
Закладаюся, в тебе повно запитань. Хочеш щось мені сказати?
Ні.
Тобі відомі правила. Що тут написано?
- "Відкриті двері. Відкриті вуха". - "Відкриті двері. Відкриті вуха".
Ти нічого не хочеш сказати?
- Ні. - Упевнений?
- Так. - Добре.
- Чудовий напис. - Дякую.
Дякую. Не пиши повідомлень за кермом. Так убили мого кота.
Добре.
Жартую. У мене нема котів. У мене астма.
Нове повідомлення від blugreen118@gmail.com
Таємниця, так?
Така сама таємниця, як у мене?
Якщо так, то коли ти дізнався?
Ти комусь казав? Блакитний.
Гаразд.
Ні, Блакитний. Я нікому не казав.
І, якщо чесно, не поясню чому.
Глибоко в душі я знаю, що рідні мене підтримають.
Підкажи риму до слова "патріархат".
Тут написано "патріахат".
Чорт.
Моя мама дуже ліберальна.
І мій тато не зовсім мачо.
Учень "Кріквуд", який зізнався, що гей, наче не має проблем.
Коли Ітан зізнався, ніхто не надав цьому значення.
Дівчата, маю вам дещо сказати. Я гей.
Нічого собі, справді? Це чудово, Ітане.
Боже мій. Не може бути.
Господи, справді? Я й гадки не мала.
Цілковита несподіванка!
Переграла, Клер.
Щодо того, як я дізнався, що гей,
на це вказувало різне.
Сон, який мені снився, про Деніела Редкліффа.
І так щоночі упродовж місяця.
Я шаленів від гурту "Panic! at the Disco".
Я не можу. Він такий милий.
Ти що! Він як Ісус і шоколад.
Поглянь на нього.
Тоді я зрозумів, що справа була не в музиці.
Ще була моя перша дівчина.
Здається, я в тебе закохуюся.
Ого. Дякую. Зараз повернусь.
Не та мить, якою я пишаюсь.
Забери мене. Учні вживають алкоголь.
Боже мій. Зараз буду. Мама
А ти? Як ти дізнався?
Усього найкращого, Жак.
Щиро твій, Жак.
Жак.
Жаку, не хвилюйся.
Якби це сталося в середніх класах,
ото було б сумно.
Я зрозумів, що люблю хлопців, коли дивився "Гру престолів".
Друзі тамували подих
в очікуванні побачити груди Матері драконів.
Я ж шаленів від Джона Сноу.
Я нікому не розповідав про свою фазу Деніела Редкліффа,
тому нічия.
І для протоколу,
Джон Сноу - ідеальний вибір для сексуального пробудження.
Якщо я захочу знайти тебе,
я шукатиму фаната "Гри престолів".
ХАЙ ЖИВЕ СНОУ
ВИБАЧТЕ, ДАМИ, Я НА НІЧНІЙ ВАРТІ
ХАЙ ЖИВЕ СНОУ
Овва.
Я слухав "Reunion" гурту "М83"
і згадав про тебе.
Ти, мабуть, подумаєш, що в мене дивні музичні смаки.
Як у моєї тітки Саллі, яка любить пісні з телешоу.
Дещо з того, що я про себе розповів,
я раніше нікому не розповідав.
Щось у тобі є таке, що змушує мене відкритися.
І це мене трохи лякає.
Тож я вирішив одягтися як Джон Сноу на Хелловін.
А ти? Ким ти будеш?
Я не вдягаю костюмів. Для мене
Хелловін - це "Орео" з апельсиновим кремом.
- Привіт! - Привіт.
Ого. Яка посмішка. Ти аж сяєш, хлопче.
- Ні. - Сяєш. У тебе щасливий вигляд.
Звичайний.
- Справді? - Так.
У мене теж. Навіть кепський.
Чому кепський?
Учора в мене було побачення через "Тіндер". Боже мій.
Їй не сподобалося.
Зовсім.
- Та як? Надто швидко. - Ні.
Клятий дзвінок, кайфолом.
- До зустрічі, містере Ворт. - Гаразд.
- Дякую за допомогу, фройляйн. - Нема за що.
Німецький акцент для "Кабаре". Так. Бувайте, міс Бредлі.
Леді.
Подивимося, що там у мережі.
Тримай свої пригорілі пиріжки, бо в тебе жахливий смак.
А ось зелений банан, бо тобі подобається всяка гидота.
- Ви, народ, дивні. - Так. Вони фактично кантонські близнюки.
- Сіамські. - Так. Сіамські.
Залишимося кожен при своїй думці.
Не думаю, що тут доречна ця фраза.
- ...своїй думці. - Так правильно.
Кожному своє.
"Орео".
Люблю це печиво. А хелловінські найкращі, так?
Так.
Народ, у мене чудова новина.
Хлопець моєї тітки здимів з її машиною і коштовностями.
Бреме, це жахливо!
Я знаю, але з нею це вже втретє.
У неї поганий смак на чоловіків.
Моя мама їде в Орландо, щоб їй допомогти,
а це означає, що я влаштовую вечірку на Хелловін.
- Круто! - Так!
Клас!
Дякую, тупа тітко Брема!
Це буде епічна вечірка.
Я принесу систему караоке.
Вечірка на Хелловін у п'ятницю ввечері!
У п'ятницю, вечірка у Брема!
- А ти закрутив. - Знаю.
- Агов, малий. - Я?
Вечірка на Хелловін. У п'ятницю. У Брема. Приходь.
Ти його налякаєш.
- Так. - Я знаю. Йому ж десь дев'ять.
Радий, що в нас однакові смаки щодо "Орео".
Для мене це питання життя і смерті.
А якщо відійти від печива,
дивно, що я й гадки не маю, який ти на вигляд, але...
Я постійно думаю про те, щоб поцілувати тебе.
Саймоне.
Зосередься на тесті.
Не зважайте на мене, Робе і Бріанно.
Це найкраща гра за довгий час.
Що в нас?
Коли закінчимо, буде схоже на справжній німецький секс-клуб.
Не питайте, звідки я знаю.
Фарба, щоб фарбувати, а не нюхати.
Не треба звикати.
Фарбувати волосся в сірий для ролі фройляйн Шнайдер?
- Звісно. - Так? Волосся - моя фішка.
Піду візьму содову.
Хочеш щось?
Ні.
Ти огидний.
Саймоне! Стій.
- Привіт, Мартіне. - Друже.
Слухай, я працював на комп'ютері в бібліотеці одразу після тебе.
Добре.
Зайшов на Gmail, а відкрилася твоя пошта.
І я прочитав кілька твоїх листів.
Я знаю, що не мав цього робити, але вони на видноті.
Гадаю, тобі буде цікаво, що мій брат гей.
Ні. Мартіне, мені це зовсім не цікаво.
Не хвилюйся. Я нікому не покажу.
Що не покажеш?
Ти видрукував мої листи?
Ні...
Я зробив знімок екрана.
- Ти зробив знімок моїх листів? - Так.
Ходімо поговоримо.
- Міс Бредлі. - Привіт, Мартіне.
- Ви підстриглися? - Ні.
Маєте гарний вигляд.
Ця секція підходить.
Господи.
Якого біса ти зробив знімок моїх листів?
Ти дружиш з Еббі Суссо, так?
Ми знаємося. А до чого тут це?
Я хочу, щоб ти допоміг мені поговорити з нею,
щоб ми разом провели час, ясно?
Навіщо мені тобі допомагати?
Ти мене шантажуєш?
Тс! Так. Давай без драми, Саймоне.
Здоров, Тайлере.
Здоров, Тайлере. Це "Патаѕонія"?
Клас. Вона мені подобається.
І я думаю, ти можеш мені допомогти.
А якщо я відмовлюся, Мартіне?
Що ти зробиш? Розкажеш усім у школі, що я...
Покажеш усім мої листи? Опублікуєш їх у "Таємницях Крік"?
Мені здається, що ми могли б допомогти один одному.
Тому подумай про це.
Гарно поговорили.
Я ніколи не думав, що перець - це овоч,
- та в цьому є сенс. - Мені до смаку кінза.
Трохи мексиканського присмаку, так?
Дуже креативно, мала.
Ти не любиш перець, так?
Ні. Перець чудовий.
Піду провітрюся.
Жаку, я маю в дечому зізнатися.
Нещодавно ти питав мене, ким я буду на Хелловін,
і я сказав, що не вдягаю костюмів.
Я збрехав. Правда в тому,
що я не хотів, аби ти знав, ким я буду,
бо не хотів, щоб ти дізнався, хто я.
Зараз мені здається, що ці листи - цілком безпечне місце.
Я не готовий змінити свій світ.
Сподіваюся, ти зрозумієш.
Так, Блакитний. Я розумію.
Якщо хочеш, щоб я допоміг тобі з Еббі, не їж цього.
То ти мені допоможеш?
Так.
Саймоне, це фантастика.
Я вірю, що ми з Еббі створені один для одного.
Справді? Ти так думаєш?
Річ не лише в зовнішності.
То ти робиш ставку на свою чудову особистість шантажиста?
- Куди ми йдемо? - До тебе.
Глянемо, чи маєш щось, що не волає "стукни мене".
У мене зараз урок плавання.
Скасуй!
Спершу я маю подзвонити мамі.
Вона має схвалити усіх, хто приходить до мене.
Гаразд. Сюди.
От ми й прийшли.
- Ось де народжується магія. - Овва.
Ой. Поправка.
Ось де народжується магія.
Я займався ілюзіонізмом.
Еббі подобається магія?
Ні. Мартіне, не думаю.
Межа між тим,
коли сміються з тобою і над тобою, дуже тонка.
І ця межа - ти.
Щоб сподобатися Еббі,
постарайся, щоб вона побачила в тобі...
Сексуального Мартіна!
Так! Так, я можу бути сексуальним.
Тобі подобаються чуваки. Скажи, що в мені найспокусливіше?
- Ні. Не скажу. - Ні. Облиш.
- Ні. Не хочу відповідати. - Якби ти сказав плечі,
я б одягся так, щоб їх підкреслити. Розумієш?
Слухай. Перша підказка.
М'язистий.
Дівчатам не подобається читати твій одяг.
Думаю, ти помиляєшся.
Скільки їх у тебе?
Будь ласка, припини! Припини!
Я не хочу, щоб ти мене змінював.
Я хочу, щоб ти змусив Еббі полюбити мене таким, яким я є.
Слухай.
Цієї суботи буде вечірка у Брема.
Підеш зі мною і з моїми друзями?
Так!
Так! Так просто.
Тому тебе називають Простим Саймоном.
Ніхто мене так не називає, Мартіне.
Хочеш тут заночувати?
Ні.
Привіт.
Як життя?
- Класно, правда? - Ніку.
Добре?
Це вищий щабель ліні навіть для тебе.
Ти про що? Я Кріштіану Роналду.
Ти не спромігся розфарбувати літери на спині?
Ні. Повернись. Віддай.
Ти хуліганка.
Не кажи так про Йоко, старий.
Інакше викину тебе з гурту.
І хто ви такі?
Джон Леннон і Йоко Оно.
А я думав, це дівчина з "Дзвінка", а ти Ісус.
Ісус? Ні. Чого б це Ісус одягав білий костюм?
Не знаю. Ти скажи.
Ти одягся модним Ісусом.
Боже мій. Гаразд. Ходи сюди.
- Обернись. - Я тут.
- Обернись. - Добре.
- Так. - Нормально?
- Краще. - Правда?
Так. Ще волосся.
Може, зачесати назад?
Не вийде. Не зачешеться.
Диво-жінка в хазі!
Привіт!
Я вигадала гасло, бо Диво-жінка не має.
"Хаза" означає дім.
- Так. - Так.
- Правильно. Так. - Так.
Еббі, маєш неймовірний вигляд.
Дякую!
Так. Неймовірний.
Піду розігрію заморожену піцу.
Гаразд.
Я допоможу.
Гарний костюм, правда.
- Дякую. Що? Кріштіану Роналду! - Вгадала.
Пам'ятаєш, як ми одяглися Ангелами Чарлі?
Боже мій, так.
А яйця Ніка випали з шортів,
коли він став на коліно?
Сумуєш за тим, як ми збирали цукерки?
І що, ніяких гучних вечірок,
не треба вдавати, що люблю пиво і соромитися танцювати?
Чого ти соромишся?
Ти ж найкрутіша дівчина у школі.
Я майже впевнена, що так думаєш лише ти.
Але дякую.
Хто це?
Я запросив Мартіна.
- Мартіна Еддісона? - Нащо?
Це що, благочинність?
Ні, він класний.
Привіт.
Маєш крутий вигляд.
Що за...
- Народ. - І хто ти такий?
А хіба не очевидно?
Я Комбінація Фрейда.
Еббі... Диво-жінка.
Та вибери вже пісню нарешті.
Ніку, ти можеш мене не підганяти?
- Не можу. Надто багато. - Як "Netflix".
Коли я вибираю фільм на "Netflix".
Я такий: "Гм,
у мене настрій на Апатоу чи Біллі Вайлдера?" Розумієте?
Ввімкни Дрейка. Так.
Ні. Дрейка надто часто ставлять.
Для бога репу надто часто не буває.
- Неможливо. - Перше, він не бог репу.
І друге, я шукаю Бейонсе.
Не можу знайти "Лимонад".
Маю цікаве запитання.
- Люблю її. - Що викликає у вас ностальгію?
Справді?
Я думаю, що Бейонсе подобається всім.
У мене ностальгію викликає виноградна содова.
Ти про що?
Що викликає в тебе ностальгію?
Еббі.
Закладаюся, в тебе буде найкращий костюм.
Дякую.
Нема за що.
Якого біса, Спіер?
Чому Нік і досі фліртує з Еббі?
Не знаю, Мартіне. Може, не варто було вдягати сукню.
Ти схожий на трансвестита, виваляного в макулатурі.
Слухай, Еббі!
Захочеш випити, звертайся, буду твоїм особистим барменом.
Не хвилюйся.
Привіт, Хлоі, сюди!
Йо!
Привіт. Джон Леннон?
- Так. Вгадав. - Гарно.
А Нік...
- Ти Нік. - Ні. Я Роналду.
- Вибач. - Це ж очевидно.
А ти хто?
Барак Обама після президентства.
Відпочиваю на Гаваях, п'ю Маї Таї,
пишу мемуари і сподіваюся, що Трамп не зруйнує країну.
Круто.
Дякую. Ходімо до бару.
Так.
Аякже.
Ні, Ѕаррете, ні.
Що ж, давайте вип'ємо.
Ні. Я за кермом. Саймон не п'є.
Ні, я п'ю. Усе добре. Я п'ю.
- Молодець. - Правда?
Ти й келиха вина не випив на Седер у Лії.
Зараз Хелловін, старий. Особлива подія.
Це правда.
Будьмо.
Ти в нормі?
Класно танцюєш.
Еббі - найспокусливіша Диво-жінка з усіх.
Так.
Я б погрався з нею і з ласо.
Розумію, старий. Типу зв'яжи мене.
Тобі подобається Еббі?
Ні.
Тобто, я не... Вона мила...
- Так. - ...але вона - не мій тип.
Не тому, що чорна.
Я люблю чорних жінок.
Не те, щоб я мав пунктик на чорних, я люблю всіх жінок.
- Привіт. - Привіт!
Запрошу її на побачення.
Що? Ні.
- Ні? - Ні.
Не роби цього.
Чому ні?
Тому що. Вона не розповідала про Джонатана?
- Не казала? - Ні.
Він старший.
- Угу. - У коледжі.
Дуже досвідчений.
Ти знаєш, що я мав секс раз?
Знаю.
Ніхто ж не каже, як буде темно
і яке все ковзке, розумієш,
коли думаєш, що це те місце, а виявляється, не те...
Піду заїм свої почуття.
- Мені шкода... - Нічого. Не переймайся.
Годі.
- Саймоне! - Що?
Хочеш зіграти в Бейрут?
Так. Звісно.
Потрібно ще двоє людей.
Може, ти і я, і...
Еббі та Мартін?
- Добре. - Мартіне.
- Так. - Еббі.
Зіграємо в Бейрут.
- Ні, я не... - Так. Давай.
Ходімо. Буде весело.
Старі добрі змагання.
- Готовий? - Так, готовий.
Бейрут. Так?
Так!
Добре. Ти грав у Бейрут?
Аякже. Так.
Чудово. Отож, ставимо два рази, ніяких дмухань,
дві кульки у склянці - берете три.
Гаразд.
Я думав, це інша гра.
Поясню по ходу. Добре?
- Так. - Добре.
- Готові? - Може, варто зняти...
- Буде краще видно. - Чудова ідея.
Так.
- Давай. - Поцілив!
Оцей. Сюди влучив.
То я маю це випити?
Боже.
Гаразд.
До дна!
Може, потиснемо руки?
Влуч хоча б в один, і потиснемо, обіцяю.
Лети геть.
До дна.
- Мило! - Гаразд.
"Агов, Бреме, це я, Жак".
"Агов, Бреме, я Жак".
"Агов, Бараку, це я, Жак".
Навіщо я назвався Жаком?
Так, без проблем.
Перепрошую, я думав, це туалет.
Перепрошую.
- Я починаю втомлюватися! - Я вже втомилась.
Мартіне, не зараз. У мене був важкий вечір.
Ти серйозно?
Вибач.
Повірити не можу!
- Що ти робиш? - Не знаю.
Ти серйозно?
Ой. Обережно.
Облиш, треба довести тебе додому.
Ми вже близько!
Боже мій!
Чекай, що?
Чорт, мої батьки не сплять.
Господи.
Ходи сюди.
Згадай щось дуже сумне...
Документалку про китів у "Морському світі".
Надто сумно!
Тоді, знаєш що, не кажи взагалі нічого...
Позбудемося оббльованої сорочки до завтра.
Гаразд.
- Саю? - Так.
Якомога менше слів, якомога менше слів.
Як це? Знаю, коли я ходила...
Привіт, діти!
Привіт!
- Ходіть до нас. - Привіт!
- Як вечірка? - Було весело.
- Справді? - Так.
Крутяк.
Дякую, що дозволили заночувати.
- Так. - Так.
Ти ночуєш тут уже 10 років.
Не дякуй.
Так, дякую.
Припини.
На Джону Леннону жіночий светр.
І він п'яний.
- Точно. - Що ми про це думаємо?
Він не сідав п'яним за кермо і прийшов до встановленого часу...
Добре. Я знав, що ми так думаємо.
Ми так думаємо, правильно?
- Так. Ми хороші батьки. - Хороші.
Правильно?
Кімната вже не крутиться.
У тебе бувають дивні відчуття?
Дивні?
Так.
Іноді мені здається, що я завжди збоку.
Ти про що?
Як сьогодні, розумієш,
я була на вечірці, і було весело, але
здавалося, наче я дивлюся на все з іншого кутка кімнати.
Є ця невидима лінія, яку я маю перетнути,
щоб стати частиною чогось,
а я просто не можу її перетнути.
Іноді мені теж так здається.
Принаймні не сьогодні.
Так, я дещо пробував.
Іноді я думаю, що було б легше,
якби я була з тих, що вип'ють кілька келихів
і чіпляють того, хто ближче.
Думаю, мені просто не щастить.
Не щастить?
Чому?
Випадкові стосунки не для мене.
А що для тебе?
Я належу до тих,
кому судилося покохати так сильно, що це мене вбиває.
У мене те саме.
Уже пізно.
Саю?
Що?
Добраніч.
Любий Блакитний, одному з моїх друзів подобається інший друг,
а він і гадки не має. Схоже, у всіх нас є таємниці.
Я думав про те, чому ще досі не зізнався.
Може, тому що несправедливо, що лише геї повинні зізнаватися.
Чому натурали не повинні?
Я маю вам дещо сказати.
Мамо, я маю тобі дещо сказати.
Можемо поговорити?
Так.
Я натуралка.
Вибач, мамо, це правда.
Мені подобаються дівчата.
Мені подобаються хлопці.
Це в тебе від батька.
Я кохаю Ніка.
Я наче незнайомку ростила.
Так і є.
Я гетеросексуалка.
Господи Ісусе, дай мені сил.
А може, я не впевнений, що той "гомосексуалізм" назавжди.
Може, тому, що до кінця навчання залишилося трішки,
і частина мене хоче втримати того, ким я був, ще на якийсь час.
Коли я поїду в коледж у Лос-Анджелес,
буду геєм і пишатимуся цим, обіцяю.
Може, не такий геєм.
Не знаю, кому я обіцяю.
Ще подумаю над цим.
З любов'ю, Жак.
Лист надіслано.
Чорт!
А поплававши з дельфінами, ми полетимо в Сен-Мартен на Новий рік.
Хто ще на Різдво на Карибах?
Залишусь тут.
Спіери традиційно їдять французькі тости у святвечір.
Я їду в будинок без опалення посеред хтозна-де.
Це наша сувора сімейна традиція.
От чорт.
Ти в нормі?
Так, порізався папером.
Надто драматизуєш.
Саймоне, ти знаєш, де бинти?
Так. У шафці.
Покажеш мені?
Зараз повернусь.
Він наче медбрат.
Я не порізався.
Я знаю. Ти дуже поганий актор.
Думаєш, це смішно?
Саймоне, я не хочу показувати всім твої листи, ясно? Але я це зроблю.
Не втягуй у це Блакитного, гаразд?
Якщо про переписку стане відомо, він злякається.
Він зі мною не розмовлятиме.
Може, й ні. Інтернет - чумове місце для знайомств.
- Йо. - Привіт!
Привіт!
- Класне кіно! Чума. - "Чумова п'ятниця".
- Дуже класне кіно! - Чумове.
- Так, чумба-мумба! - Вона суперчумова
- Суперчумова - Ви дивні.
Потрібен пластир. Ці програми - лайно.
Йо, у Мартіна проблеми зі словами,
ми подумали, що можна піти у "Дім вафель" і пройти сценарій.
- Правда? - Так.
Це було б чудово.
Я за.
Гарна робота, Спіер.
Іди до дідька, Мартіне.
Жаку, якби я був азартною людиною,
я б заклався, що ти був п'яний, коли писав листа.
Не хвилюйся. Мені сподобалося.
А щодо зізнання, я розумію, чому ти хочеш почекати до коледжу.
Але наші листи мене надихнули.
Я розкажу своїм рідним. Тому дякую, Жаку.
З любов'ю, Блакитний.
"ДІМ ВАФЕЛЬ"
Так.
Привіт!
Мадам.
Саймоне...
Як репетирують трагіки?
Привіт, народ.
Що замовите?
Лайл! Знаєте Лайла? Ми разом ходимо на латину.
Здається, ні.
Привіт. Як життя?
Минулого року ми разом ходили на біологію.
- Справді? - Саймон?
Так, вибач, я не...
Нічого. Клас був великий, а в мене добра пам'ять на обличчя.
Що вам принести?
Ми плануємо тут трохи посидіти.
тому почнемо з малого і перейдемо до великого.
Може, спершу бекон, ковбаски...
А тоді...
"Твоя правда. Я дивна і незвичайна.
Ще й яка! Я викликаю сум'яття!"
Ого.
Ти раніше не займалася акторським мистецтвом?
Ні. Давай повернемося...
І ти з Вашингтона, так?
Так. Скажеш наступну репліку?
А чому ти переїхала сюди?
Бо мої батьки розлучилися,
і тітка знайшла нам житло у своєму будинку.
Чому вони розлучилися?
Яка різниця, Мартіне?
Пишеш про дівчат з розбитих сімей із Вашингтона?
То що?
Я думала, що мій батько - найкраща людина на планеті.
А виявилося, що він просто сумний, втомлений невдаха,
який ненавидить роботу, п'є забагато пива і зраджує дружині.
На додачу до всього вищезгаданого...
Мені шкода.
Так.
Ти заслуговуєш мати тата, якого думала, що маєш.
Знаєш що, Еббі?
Ти заслуговуєш на супергероя.
Так, дякую. Давай повернемося до...
Скажи це.
Що?
Я хочу почути, як ти кажеш...
"Я, Еббі Суссо, неймовірна жінка
і заслуговую на бісового супергероя".
Я не буду цього казати, Мартіне.
Гаразд. Добре,
я не зупинюсь, поки не скажеш.
Гаразд.
- Що ти... - Перепрошую,
- гості "Дому вафель"! - Мартіне, годі.
- Вибачте. - Мартіне.
Я лише хочу сказати, що Еббі Суссо - неймовірна дівчина.
- Мартіне, годі. - І заслуговує на супергероя.
- Гаразд... - Саме так. Еббі Суссо!
- Еббі Суссо - неймовірна дівчина! - Я Еббі Суссо!
Неймовірна дівчина і заслуговує...
- На супергероя. - На супергероя.
- На супергероя! - На супергероя!
На супергероя!
Так.
Гаразд.
Прорив. Так.
Можете повертатися до своїх страв. Дякую всім.
Сідай, будь ласка.
Давай повернемося до
- мого виходу під твою пісню. - Зроблю перерву.
"Клуб "Кіт Кат" представляє красуню з Англії".
Зараз повернусь.
"Саллі Боулс, народ".
Привіт.
Ти був на уроці, коли ми визначали вид листя?
Так. І Джоел Вінслоу з'їв отруйний плющ.
Доѕ Фоѕерті сказав, що це марихуана.
- Так. - Бідний Джоел.
Гадаю, він просто хоче усім сподобатися, бо
ти помічав, що він носить запасні ручки в рюкзаку?
Він чекає, коли хтось підійде до нього і попросить ручку.
І тоді він зможе
дати комусь ручку.
Ти все помічаєш, так Саймоне?
Не знаю.
Але Саймон означає "той, хто чує", а Спіер означає "той, хто бачить",
а якщо це поєднати,
то я впевнений, що мені судилося втручатися у справи інших.
Мушу йти чистити вафельниці.
- Обов'язок кличе. - Саме так.
Ще побачимося.
Так, побачимося.
Мій тато прилітає сьогодні святкувати Хануку.
Привіт.
Мій тато прилітає сьогодні святкувати Хануку.
Скажеш: "Ханука ж за місяць!"
Правильно.
Вітаю у світі логістики розлучених батьків.
Святкуй, коли можеш.
Тато зупиниться в тому паршивому готелі, що завжди.
Будемо дотримуватися всіх жахливих традицій.
Запалимо менору, і я потайки молитимусь, щоб не запалав віск.
Таке уже двічі було.
Можеш повірити, що я збираюся докинути дров
до цього жахливого безуму і зізнатися?
Думаєш, я ненормальний?
Ні, Блакитний, я не думаю, що ти ненормальний.
Я думаю, що ти сміливий.
Знаєш, раніше Мартін мене страшенно дратував.
Але, насправді, він прикольний.
Я хотів спитати про твоїх батьків.
Та не хотів нічого казати в ресторані.
Не знав, чи ти хочеш про це говорити.
Розумію. Ні, я мало про це говорю,
бо це не в'яжеться з моїм образом.
З яким образом?
Дівчини, яка не дочекається, щоб почати навчання у старшій школі.
Дівчини, життя якої не закінчилося три місяці тому,
яка постійно сердита і сумна.
Дівчини, яка досі вірить у кохання.
Облиш. Ти віриш у кохання?
Може.
Ти був закоханий?
Здається.
Еббі.
Що?
Я гей.
Ой.
Тільки нікому не кажи.
Ніхто не знає,
і я не хочу, щоб дізналися.
Не скажу. Обіцяю.
Гаразд.
Ти здивувалась?
Ні.
То ти знала?
Ні.
Але ти не здивувалась?
Ти хочеш, щоб я здивувалась?
Не знаю.
Гаразд.
Я люблю тебе.
Тому...
Я теж тебе люблю.
За нами нікого. Не треба вмикати поворот.
- Про всяк випадок. - Так.
Любий Блакитний, сподіваюся, з татом усе пройшло добре.
Що б не сталося, ти мене надихнув.
Сьогодні я зізнався подрузі.
Я б ніколи не зробив цього без тебе.
Може, продовжимо в тому ж дусі і познайомимося?
Я до смерті хочу знати, хто ти. З любов'ю, Жак.
Я сказав батькові.
Це було страшенно незручно. Та наче нічого.
І навзаєм.
Це ти мене надихаєш.
Тільки пробач,
я ще не готовий розповісти, хто я.
З любов'ю, Блакитний.
Картопля.
- Гей! Ти що робиш? - Я картопляна акула!
Так!
- Непогано. - Хороша акула.
- Дякую. - Мені подобається.
Я не знала, що ти будеш.
Який сьогодні день?
- Який? - День картоплі!
- Здається, мене люблять, так? - Так.
Що буде, якщо з'єднати гній і клей?
- Що? - Гей.
Жорстоко.
Саймоне?
Відколи Еббі вважає Мартіна до біса кумедним?
Так, важко повірити.
Дурня якась.
Я скажу, що вона мені подобається.
Я подумав -
сексуальний досвід не такий уже й важливий.
І я тренувався. Через Інтернет.
Називається кишенькова піх...
Еббі подобається Мартін.
Вона сама мені сказала.
Але ж це Мартін.
Я знаю.
Мені наплювати.
- Я спробую. - Зачекай.
А як же Лія?
А що Лія?
Чуваче.
Лія кохає тебе.
Неправда.
Ти жартуєш?
Вона на тебе так дивиться,
ревнує, коли Еббі поруч.
І червоніє щоразу, коли ти заходиш у кімнату.
Слухай, ти й Еббі,
цього не буде.
Але ти і Лія. Вам може бути добре разом.
- Привіт. - Що сталося?
Я маю тобі дещо сказати.
Нік запросив мене на вечерю перед грою.
Гаразд.
Ні, Саю, він...
Він підійшов і сказав: "Повечеряємо разом?"
Я така: "Еббі з Саймоном теж будуть?" А він:
"Я думав, ми будемо лише вдвох. Як на побаченні".
Неймовірно.
Справді?
Так.
Ліє, облиш.
Я знаю, що ти його кохаєш.
Що?
Після вечірки у Брема ти казала,
що закохана в одну людину і що це тебе вбиває.
Ти говорила про Ніка.
Ти вважаєш, що я маю піти з ним на побачення?
Так.
Гаразд!
- Справді? - Так!
Обіцяю, ти не пошкодуєш. Усе буде чудово!
Витягуйте кігті, Грізлі!
Саймоне,
цей квотербек Алмонт красунчик.
Тепер ми можемо про це говорити.
Так, тільки я ще не зовсім знаю, як.
Серйозно?
Так.
Треба потренуватися. Гаразд. Саймоне.
- Що? - Глянь, тому квотербеку
гарно в тих спокусливих штанях?
Та наче нічого.
Ні.
Класно! Добре. Рухай тілом.
Класно!
Досить непогано.
- Навіть добре. - Дякую.
Поглянь. Це той хлопець із "Дому вафель".
Так.
Ого.
- Лайл? - Не знаю. Можливо.
- Не знаю. - Думаєш, він...
Не знаю.
Поговори з ним. Піду візьму каву.
У тебе все вийде!
Усе буде добре.
Привіт.
Це ж мій улюблений офіціант.
Хлопець, який усе помічає.
Так.
Не думав, що ти любиш спорт.
Я тут через каву.
Звісно. Цей хлопець полюбляє капучино і товариство.
Я радий, що зустрів тебе.
Справді?
Так.
Я хотів дещо спитати.
Я ще раніше хотів спитати, але злякався.
Еббі з кимось зустрічається?
Ви багато часу проводите разом. Між вами щось є чи...
Ні.
Ні, ми лише друзі.
Я б не зміг просто дружити з такою дівчиною.
Так!
Кожен день - боротьба.
Мушу йти. Побачимося.
Привіт!
Ти!
Кажуть, ти любиш ведмедів!
Чуваче! Це я!
Я ведмідь школи "Кріквуд".
Звісно.
Дякую.
Це не комплімент.
Я придумав наступний крок з Еббі.
Молодець, Мартіне.
Давай я тобі швиденько розповім.
Ні, Мартіне, слухай.
Я тобі допомагав,
та мені набридло втручатися в життя друзів.
Роби те, що ти робив у "Домі вафель".
Вийшло чудово.
Радиш ризикнути? Це великий крок.
Ризикуй або їдь додому! Так, Мартіне?
Ризикуй або їдь додому.
Мені подобається. Дякую, що вислухав!
Піду підготуюся.
Ну ж бо!
Ми вас порвемо!
Кігті, кігті, кігті, кігті Кігті, кігті, кігті, кігті
Ітане!
Не знав, що ти любиш футбол.
Він прийшов повитріщатися.
Мама тобі не казала не витягувати свій мікропеніс на людях?
Може, морквинці потрібен хумус?
Замовкни.
- Привіт, народ. - Як справи?
Як обід?
Нормально.
Ми їли суп із галушками.
У тому ресторанчику, про який я розповідала?
Так.
Може, підеш туди з Мартіном.
Навіщо мені йти з Мартіном?
Устаньте, лунатиме національний гімн.
Присвячується всім біженцям.
І моєму вчителю співу, Моніці Льюіс.
Так!
Що ти, в дідька, робиш?
Вибач. Привіт.
Привіт. Вибачте, що перериваю.
Чому не співають гімн?
Я маю дещо сказати,
дещо важливіше за національний гімн.
Без образ, Америко.
Ебіѕейл Кетрін Суссо,
коли ти перейшла до школи "Кріквуд Хай",
якихось три з половиною місяці тому,
ти не просто змінила школу,
ти проклала шлях у нове серце,
яке належить мені. Моє серце. Ось тут.
Як твій партнер у понг
чи захисник у "Домі вафель",
я ціную
усі 135 300 хвилин, які ми провели разом.
Перепрошую.
135 301 хвилину.
Я знаю, що ти розумна, талановита,
ідеальна дівчина.
А я лише пітний зануда в костюмі ведмедя.
Але як казав старий Буѕі,
це "божевільний заплутаний світ".
Тому, Еббі,
без зайвих слів,
ти будеш зі мною зустрічатися?
Вона надто крута для тебе, кретине!
Перепрошую. Вибачте.
Тільки скажи так.
Мартіне,
мені шкода.
У мене нема до тебе почуттів.
Нема?
Ні.
Але мені подобається бувати з тобою,
то, може, залишимося друзями?
Так...
Це голуби?
Ні, агов! Сурадже!
Агов! Ні! Вона сказала ні!
Ти казав, він їй подобається.
Запуск голубів мав відбутися за інших обставин.
Та все ж я радий, що звільнив кілька пташок.
Так.
Гаразд,
насолоджуйтеся грою.
Гарна спроба, Мартіне! Молодець! Ти спробував! Так?
Це було жахливо.
Не хвилюйся, за кілька тижнів усі забудуть.
ПРОВАЛ ЮНОГО КОХАННЯ
КОЛИ ВЕДМЕДІ АТАКУЮТЬ
ЕПІЧНИЙ ПРОВАЛ
Це Дональд Джей Трамп.
Мартін Еддісон не може розмовляти.
Привіт, Мартіне. Це я, Саймон. Знову.
Хочу переконатися, що з тобою все добре.
Я знаю, тобі важко, відколи... Ти знаєш відколи.
Слухай.
Передзвони. Я лише хочу переконатися, що ти в нормі.
Що ти там робиш?
Справді?
Допоможи прикрасити. Розплутай це.
Це неприйнятно. Спущуся за хвилю.
- Що неприйнятно? - Спущуся за хвилю.
Ти на драбині біля моєї кімнати!
Я досі тебе бачу.
Гаразд. Веселого Різдва.
Жаку,
я п'ю еѕног і пакую речі, щоб поїхати з татом на озеро Рабун.
У вікіпедії, мабуть, є фото в рубриці "посеред хтозна-де".
Посеред хтозна-де.
Я їду в будинок без опалення посеред хтозна-де.
От чорт.
Там фактично нема електрики і мобільного зв'язку,
тому я якийсь час не писатиму.
Поїздка буде незабутньою.
Тато і син гей вдають, що люблять рибалити
і пробують знайти теми для розмови.
Два тижні без тебе, Жаку, будуть жахливі. З любов'ю, Блакитний.
Тобі знадобиться хороша музика.
Надсилаю список із семи найкращих різдвяних пісень усіх часів.
Звісно, є "Маленький барабанщик" Девіда Боуі,
Смокі Робінсон і "The Miracles" "Різдво щодня",
але пісня номер один,
і повір, я знаю, що вона плаксива,
"Якось на Різдво" - Джексон 5
Телефонує Лія...
Саю, ти це бачив?
Що бачив?
"Таємниці Крік".
Негайно ввімкни комп'ютер.
Шановні учні школи "Кріквуд", у Саймона Спіера є таємний друг по листуванню.
Бо він гей.
Зацікавленим звертатися до нього особисто, щоб зарезервувати його дупу.
Дівчатам не писати.
Краще говоріть про це,
а не про вчинок Мартіна Еддісона,
який, власне, був доволі милим
і романтичним, якщо подумати.
Щиро ваш, Анонім.
Саю, ти читав?
Я не можу зараз говорити.
- Ні. Саю, чекай! - Мушу йти.
Саю?
Я бачила.
Я вже про це повідомила. Вони видалять пост.
Надто пізно. Дехто вже бачив,
тому це не має значення.
Це правда.
Я гей.
І що будеш робити?
Не знаю.
Ти міг заперечити.
Якого дідька мені заперечувати, Норо? Я не соромлюся.
Ти ніколи про це не говорив.
І що?
До чого тут це?
Що ти, в біса, мелеш?
Вибач.
Знаю, що в тебе нема зв'язку
і ти не побачиш цього, поки не повернешся, але дещо сталося.
Ти дізнаєшся, хто я.
Дехто опублікував наші листи.
Будь ласка, не лякайся. Будь ласка, Блакитний.
Обіцяй мені, що не зникнеш.
Нік - Погуляємо? Лія - Передзвони. Прошу.
Еббі - Передзвони. Люблю тебе. Софі - Люблю, Саймоне, передзвони!
Дайте я відкрию свій подарунок.
Я намагаюся сказати, що пора поголитися.
То ти і далі готуватимеш?
Звісно. Можу приготувати вечерю.
- Чудесно. - Для чого це?
Твій цей, Шерлоку. Тримай.
Що це?
Bluetooth навушники.
- Подобається чорний колір? - Дуже.
- Я не знала, чи сподобається... - Усе добре.
- Були інші. - Та все добре.
- Вони чудові. - У мене є чек.
Не переймайся.
Власне, я хотів із вами поговорити.
Про що?
Дай вгадаю.
Хтось від тебе завагітнів?
Ні, ти вагітний.
- Так, я вагітний. - Я так і знав.
- Він весь аж сяє. - Коханий.
Ні.
Я гей.
Сонечко.
І я не хочу, щоб ви сприймали мене по-іншому.
Це той самий я.
Звісно.
- Саймоне. - Так.
То ти гей?
Хто з колишніх подруг тебе навернув?
Та з великими бровами...
- Джеку. - Господи.
- Тату, можеш замовкнути? - Я жартую.
- Не смішно. - Жартую, Норо.
Відкрий свій подарунок.
Усе гаразд.
- Норо, це тобі. - Саймоне.
Це тобі. Ні, це тобі. Від мене.
Це "Cuisinart".
Мені подобається. Дякую, Саймоне.
Любий Блакитний, з Новим роком.
як одягаються геї
Від тебе жодних листів,
припускаю, що це через відсутність зв'язку.
Я зізнався своїм рідним.
Не надто добре.
І я всі канікули уникаю своїх друзів з різних причин.
Зміни виснажують.
Мені здається, що від новизни нема де сховатися.
Окрім як тут. Із тобою.
Будь ласка, відпиши.
Щойно з'явиться хоч одна поділка.
Буріто на сніданок?
Дякую.
Саю.
Сідай.
Я спізнюся.
Привіт, народ.
Саймоне, нам треба поговорити.
Ми з Еббі провели Новий рік разом,
і ми зустрічаємося.
Чудово.
Так і є.
Ми поговорили, чому так довго до цього йшли.
Чому ти сказав Ніку, що в мене є хлопець у коледжі?
- Навіщо ти це вигадав? - Мартін,
це він написав про мене пост у "Таємницях Крік".
Він зробив знімки моїх листів
і кілька місяців мене ними шантажував.
А до чого тут ми, Саймоне?
Він казав, якщо я не допоможу йому з Еббі, він опублікує листи.
Я мав тримати вас нарізно.
І тому брехав.
Переконав мене піти на побачення з Лією?
Щоб тримати подалі від Еббі?
Чекай. Репетиції в "Домі вафель" і пиво-понг у Брема,
усе для того, щоб звести мене з Мартіном?
Я не шмат м'яса, Саймоне.
Ти знаєш, як важко мені було почати все з початку.
Я тобі довіряла.
Ходімо, Ліє. Відвезу тебе до школи.
Ліє, будь ласка. Послухай.
Я все зіпсував. Та я знав, що ти кохаєш Ніка.
- І я подумав, що... - Припини!
Знаєш що? Ти неймовірно тупий, Саймоне.
Я ніколи не кохала Ніка. Я кохала тебе!
Це ж ми.
Так...
Пробач.
Я намагалася сказати.
У ту ніч, коли я в тебе ночувала, я хотіла сказати.
Хочеш почути дещо смішне?
Усі ці роки ти перебирав дівчатами,
а я думала, це тому, що тобі подобаюся я.
Але ти сказав піти на побачення з Ніком,
і я зрозуміла, що ти ніколи мене не кохав.
Я можу змиритися з тим, що ти гей, Саю.
Але ти розбив мені серце, коли подумав, що я кохаю Ніка,
і це підло.
Ти в нормі?
Тримаюсь.
Для протоколу,
коли я казав, що в нас багато спільного,
я насправді не... Я не про те говорив.
Ясно.
- Для протоколу. - Так. Дякую.
Гаразд.
Привіт, Джекі.
Ти зустрічався зі мною, бо я тобі схожа на хлопця?
Ні. Я порвав із тобою, бо ти не схожа на хлопця.
Ясно. Дякую.
Нема за що.
Так! Привіт, "Кріквуд"!
Це для тебе, Спіер.
Привіт, Ітане.
- Так! - Так!
Тобі подобається, Спіер?
Так.
Так, Ітане, Саймону подобається.
Хочеш мені щось сказати?
Тобі є що мені сказати?
- Далі я сама. - Привіт, міс Олбрайт.
Ніяких "привіт, міс Олбрайт".
Ми не друзі. Ніяких посиденьок і фарбувань нігтів.
Забери свій зад зі столу!
Пітливі, гормональні незайманці.
Вас усунуть від занять так надовго,
що до того часу ви вже будете жирні, лисі, нещасливо одружені,
дико посередні нікчеми, яким вам судилося бути.
Ви не можете нам такого казати.
Можу, бо щойно сказала.
Знаєте чому? Бо ви два придурки,
які втнули це лайно перед усією школою.
І знаєте що?
Нікому цих придурків не шкода, особливо мені.
Негайно в кабінет містера Ворта.
Бувайте.
Тепер це моє.
Я це продам. І перев'яжу труби.
Навіщо містеру Ворту з нами говорити?
Хіба не можна залишити все, як є?
Вибач, Ітане.
Такого не траплялося, поки я не зізнався.
Як кажуть: "Один гей - нудно, два геї - злочин на ѕрунті ненависті".
Ти міг мені сказати.
Я не думав, що в нас є щось спільне.
І не кажи, Саймоне.
Не дуже мені до вподоби твій прикид із капюшоном.
Не знаю.
Може, я заздрив.
Ти зізнався, коли тобі стукнуло 16.
Для тебе це здавалося так легко.
Легко?
Ти жартуєш?
Мама досі розказує діду і бабі про дівчат, з якими я зустрічаюся,
коли ми приїздимо до них у неділю.
Вона каже, що вони старі і релігійні,
і так легше.
Не знаю, може це правда.
Та чув би ти її голос, коли вона говорить про дівчат.
Гаразд, хлопці, заходьте.
Ходіть.
Встаньте тут.
Підійміться.
Ці панове хочуть дещо вам сказати.
- Вибачте. - Ми вчинили погано.
Правильно. Бо у що ми віримо у "Кріквуд Хай"?
У терпимість.
А терпимість означає, що ми поважаємо право Саймона та Ітана зустрічатися.
- Ми не зустрічаємося. - Так. Ні.
Як би це не називалося, я не проти. Чесно.
Це називається "двоє осіб, які не мають романтичних стосунків".
Так. Я розумію. Без зайвої уваги. Я второпав.
Саймоне. Ми можемо поговорити?
Нам нема про що говорити.
Прошу. Я лише хочу сказати, що мені шкода.
Я не знав і не думав, що люди досі так реагують.
Я вгруз у лайно тоді на грі
і хотів відвернути від себе увагу.
Не думав, що це буде така подія.
Мені плювати, що ти не думав, що моє зізнання буде великою подією.
Не тобі це вирішувати.
Я мав вирішити, коли,
де, як і хто це знатиме, як я зізнаюсь.
Це мало бути моє рішення! І ти його в мене відібрав.
Тому геть від мене, матір твою!
Я бачив пости. Я знаю, хто ти.
"Жак каже". Так називається гра "Саймон каже" у Франції.
Дуже розумно.
Вибач, Саймоне. Я більше не писатиму.
- Будь ласка, Блакитний. - Мені шкода.
Не залишай мене самого. Усе валиться.
Не вдалося доставити blugreen118@gmail.com.
...не вдалося.
Я не розмовляв із нею. Я не бачив її у школі.
Побачимося на уроці, так?
- Так. - Гаразд.
До зустрічі.
Привіт.
Привіт, Саймоне.
Це ти?
Ти Блакитний?
Ні. Не я. Пробач.
Минулі кілька днів були важкими. Хочеш поговорити?
Ні, пробач. Не варто було питати.
- Нічого. - Вибач, що потурбував.
Ти знала?
Я знала, що в тебе є таємниця.
Коли ти був малим, ти був таким безтурботним.
Але останні кілька років, усе більше і більше,
я наче відчувала, як ти стримуєш подих.
Я хотіла спитати, але
боялася розпитувати.
Мабуть, я зробила помилку.
Ні, мамо, ти...
Ти не зробила помилки.
Те, що ти гей - твоя ноша.
Дещо ти маєш подолати сам. Мені це не подобається.
Коли ти зізнався, ти сказав: "Мамо, це той самий я".
Ти повинен це почути.
Ти й досі той самий, Саймоне.
Той самий син, якого я люблю дражнити
і від якого практично у всьому залежить твій батько.
Той самий брат, який
завжди хвалить страви сестри, навіть якщо це гидота.
Але тепер ти маєш видихнути, Саймоне.
Тобі доведеться бути більше собою, ніж будь-коли,
за дуже довгий час.
Ти заслуговуєш усього, чого хочеш.
Мій хлопчик.
Привіт, Ліє.
- Привіт. - Як життя?
Що ти робиш?
Бігаю, як завжди.
Щоденний ритуал.
Ти ніколи раніше не бігав.
Мушу.
Але на тобі джинси.
Це джинси для бігу.
Саймоне, ти зараз зомлієш.
Добре. Я не на пробіжку вийшов.
Ліє, вислухай мене.
Я знаю.
Ти не хотів, щоб дізналися, що ти гей.
Ні, справа не лише в тому.
Я в декого закохався.
Той хлопець з листів...
Я кохаю його.
І я знав, якщо Мартін опублікує листи, це його налякає.
Мені шкода.
Я знаю, що все зіпсував.
Ти моя найкраща подруга.
Якщо я твоя найкраща подруга, чому ти зізнався Еббі?
Думав, так буде легше.
Я знайомий з Еббі шість місяців,
а з тобою - 13 років.
І я знав, якщо скажу тобі, усе зміниться.
А я хотів, щоб усе залишилося, як раніше.
Розкажи про хлопця, якого кохаєш.
Справді?
Так.
Це допоможе подумки вбити Саймона натурала.
Не треба вбивати.
Він мертвий, Саю.
Поки ми говоримо, я добиваю його мачете.
Гаразд. Заслужив.
Я називаю його Блакитний.
Агов, Саю.
Що?
Як довго ти вже знаєш?
Я почав усвідомлювати,
коли мені було десь
тринадцять.
Чотири роки? Чотири роки
ми разом обідали, ходили в кіно.
Чотири роки разом вигулювали Бібера.
Пробач.
Я мав помітити.
Ні, тату.
Усі ці дурні жарти...
Я знаю, що ти не навмисно.
Не має значення. Я мав помітити.
Але
якщо б ти часом не знав,
я хочу сказати, що люблю тебе.
І дуже тобою пишаюся.
Я б нічого в тобі не міняв.
Облиш, тату.
Припини плакати.
Я намагаюся.
Боже.
Ходи сюди.
Як відео для мами?
- Добре. - Добре.
Добре.
Не можеш експортувати?
Допоможеш мені?
Так.
- Добре. - Ходімо.
Слухай.
Може, підпишемося на "Ѕрайндр".
Ти знаєш, що таке "Ѕрайндр"?
Це "Фейсбук" для геїв.
Не зовсім так.
Пані та панове, представляю 20 років благословення.
Це ви зробили?
Ми з Саймоном.
- Я лише допомагав. - В основному я.
Так, правильно.
Справді?
Повірити не можу, що це ти зробив.
А я запанікувала і купила годинник.
Нічого.
Подаруєш мені дещо пізніше, чого не купиш.
Гидота яка.
Дивіться.
Вибач, дивись.
Погляньте на цуценя Бібера!
Він такий милий!
Погляньте на малого!
Дорогі учні школи "Кріквуд Хай",
усі з більш-менш нормальним інтернет-з'єднанням читали
пост на цій сторінці, в якому стверджувалося, що я гей.
Подача могла бути кращою, але суть правдива.
Я гей.
Довгий час я зі шкіри ліз, щоб це приховати.
На це було три причини. Нечесно, що зізнаватися мають лише геї.
Я не хотів змін. Та якщо чесно, я боявся.
Ходімо, Ѕаррете!
Я думав, це проблема лише геїв.
Але згодом усвідомив,
що зізнаватися світу, хто ти є, загалом лячно,
бо що як ти не сподобаєшся світу?
Тому я робив усе можливе, щоб берегти таємницю.
Я зробив боляче найкращим, найважливішим людям.
Хочу, щоб вони знали, мені шкода.
Я більше не боятимуся.
Я більше не житиму у світі, де я не можу бути собою.
Я заслуговую на велике кохання.
Спростування: я маю на увазі романтику,
тому ті, кого не проймають почуття,
можуть перейти на іншу сторінку або далі гортати порно.
Ти брав драбину?
Хлопець, якого я кохаю, написав, що почувається як на чортовому колесі.
Якась мить - і ти на вершині світу, інша - і ти на дні.
Зараз так почуваюсь я.
У мене неймовірні друзі,
сім'я, яка мене підтримує.
Та було б краще, якби я мав із ким це розділити.
Тому, Блакитний,
я не знаю твого імені, не знаю, який ти на вигляд.
Але я знаю, хто ти.
Я знаю, що ти веселий і уважний.
Ти дбайливо добираєш слова, і вони завжди досконалі.
І я знаю, що ти так довго прикидався,
що не віриш, що це можна припинити.
Я розумію.
Я казав тобі з самого початку:
я такий, як ти.
Привіт, Саймоне.
Як справи?
Тому, Блакитний,
після вистави, у п'ятницю о 22.00, ти знаєш, де мене шукати.
Не хочу тиснути, але сподіваюся, ти прийдеш.
Ти теж заслуговуєш на велике кохання.
З любов'ю, Саймон.
Опубліковано!
Мені недоплачують.
- Привіт! - Боже.
- Боже! - Ти неймовірна. Це не жарт.
- Ти крута. - Дякую!
- Як справи? - Любий!
Так.
- Привіт, Саймоне. - Привіт.
Хочеш піти з нами на ярмарок?
Так.
- Хочеш? - Так!
Ура!
Ходи сюди, Ліє!
Любов!
Дякую.
- Ми неподалік. - Так.
- Успіху. - Добре.
- Так! - Так!
Уперед, Саймоне!
Спіер!
Цього вистачить на якийсь час.
Боже, глянь.
Він чекає на того гея.
Де Дана? Їй сподобається.
Ти це зробив, друже. Пишаюся тобою.
- Так, друже! - Так!
Ти це зробив!
Так тримати.
- Так! - Так!
Ми любимо тебе, Саймоне!
Можеш не... Не треба.
Це твій останній квиток, хлопче.
Чекайте!
Саймоне,
це я.
Я Блакитний.
Я люблю тебе.
Неправда.
Неправда. Просто...
На це важко дивитися.
Так. Ось що.
У мене є кілька... Скільки квиток?
- Чотири квитки, чотири бакси. - Тримайте.
Останнє коло за мною.
Ти заслужив.
Останній шанс сісти на чортове колесо!
Ні, не можу на це дивитися.
Це жахливо.
Гаразд, Доро.
Чекайте.
Можна сісти?
Я декого чекаю.
Так, я знаю.
Це Брем!
Це ти!
Це я.
Але на вечірці...
Так. Я був п'яний і спантеличений.
Це скінчилося за хвилину після того, як ти нас бачив.
І ти єврей.
Так.
І це нічого.
А ще я чорний.
І гей.
Шалена суміш, скажи?
Не думав, що ти прийдеш.
Я теж.
Поки я сюди йшов, не думав, що мені стане духу.
Ти розчарований, що це я?
Ні.
ДНІВ ДО ВИПУСКУ - 17
Привіт.
Читав "Таємниці Крік"?
Шість нових зізнань, усі підписані.
Послухай.
"Мої батьки не прийшли на виставу.
Їм не подобається, що я хочу бути актором.
Не знаю, чи вони колись пишатимуться мною. Тейлор Меттерніх".
Ого.
Ти започаткував моду, Спіер.
Сідай у машину. Треба їхати.
- Доброго ранку! - От і він!
- Доброго ранку! - Вже день, малий.
Що це?
- Фірмова страва Нори. - Кокос?
- Так. - Маєш гарний вигляд.
- Гарного дня. - І вам.
- Смачно? - Дуже.
- До зустрічі. - Не снідаєш?
Бувай, Саймоне.
- Доброго ранку. - Привіт.
- Як справи, Ліє?
Непогано.
Привіт!
Привіт.
- Доброго ранку. - Доброго.
Усі сіли?
- Так. - Так.
Сьогодні чудовий день,
тож пропоную вам невеличку пригоду.
Так!
Те, що потрібно!
Так, пригода!
КІНЕЦЬ
Переклад: Natalia Kovalyshyn