Dober dan, gdč. Ocean. –Živjo.
Kot veste, je pogojni izpust privilegij.
Pogojno izpuščeni se morajo izogibati oseb,
ki imajo kakršen koli kriminalni dosje.
Med njimi je večina vaših sorodnikov. –Ja, na to res nisem ponosna.
Bo to za vas nemogoč izziv? –Ne.
Nočem takega življenja. Nikoli ga nisem želela.
Moj brat, naj počiva v miru, je bil zločinec.
Imela sem ga rada, toda bil je slepar.
To je imel v krvi. –Vi pa ne? –Ne.
Ne, gospod.
Zaljubila sem se v napačnega.
To je bila napaka. Ampak zgodilo se je.
Če me bodo izpustili, bom …
Oprostite.
Že same te besede …
Če bom izpuščena, bom živela preprosto.
Želela bi imeti stalno službo, najti prijatelje,
se po službi sprehajati na svežem zraku
in plačevati svoje račune.
Preprosto življenje? Ta je bila dobra.
Si to že slišala? –Kdo pa ni? –Imela sem pet let, da sem vadila.
Tvoje stvari. –Hvala.
Lepa ura.
Bratova. –Jo je zapustil tebi? –Ukradla sem jo.
Nič hudega, Dina. Tudi on jo je ukradel.
Redna pošiljka naslednji teden. Vzemi svoj delež plus par dodatnih zabojev.
Hočem, da jih prodaš, ne pa pokadiš.
Kam boš šla? –Imam 45 dolarjev, Dina.
Lahko grem, kamor hočem.
ŽENSKI ZAPOR NICHOLS
OCEANOVIH 8
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.SI
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Živjo. Tole bi rada vrnila. –Seveda. Imate račun?
Ne, toda neodprte so. –Res potrebujem račun.
Zaprte so. Popolnoma nove. –Imate kartico, s katero ste plačali?
To je nezaslišano. Kupila sem jih prejšnji teden.
Poskusite pri storitvah za kupce. –Ni važno. Obdržala jih bom.
Kristus. Lahko dobim vsaj vrečko? –Seveda.
Hvala.
Zdravo. Odjavljam se iz sobe 2814. Gary Randall.
Ste bili zadovoljni z bivanjem? –Izjemno.
Moje ime je Monica. Lahko še kaj naredim za vas? Uredim prevoz?
Vse je urejeno.
Zdravo, ga. Randall tu. Pravkar sva se odjavila iz sobe 2814.
Lahko govorim z Monico? –Pri telefonu.
Zdravo, Monica. –Zdravo.
Izvedela sva, da je najin let odpovedan. –O, ne. –Saj vem.
Ne bi rada bivala v groznem letališkem hotelu.
Bi morda lahko dobila prejšnjo sobo pri vas?
Ja, lahko vama damo prejšnjo sobo. –Čudovito! Najlepša hvala.
Prej bova šla nekaj pojest. Bi lahko tja poslali sobarico?
Ja, vsekakor. –Krasno. Hvaležna sva vam. –Malenkost.
Najlepša hvala. Kmalu se vidimo.
Živjo.
Oprostite. Lahko kasneje končate? Spočiti se moram.
Seveda. –Najlepša hvala. Lep dan želim. –Enako. Adijo.
LAST NEWJERSEYJSKE DRŽAVNE KAZNILNICE
ŽENSKI ZAPOR NICHOLS
Sploh se ni vselil. Denar hoče nazaj.
Dobil ga bo. Če ste rekli ne, ali to pomeni, da niste vzeli denarja?
Pri katerem zaboju si? –15.
Mislite, da ste mi všeč? Da vam verjamem?
Mislite, da zaupam vašim izjavam? Odgovor je ne.
Ura je 9.30.
Preveč je. Tri prste pod vrhom.
Ne en prst, ampak tri.
To je ponovitev, April. Spala je z bratrancem, razbila avto.
Otrok ni njegov. Kakšen okus ima?
Vodka. –Vodka. Točno. Ampak nočem vodke.
Hočem vodko in vodo. Te zanima, zakaj? –Ja.
Ko si pijan, ima okus po vodki. –Saj res.
Ni mi mar!
ZAPTI KJE JE KLINČEVO POKOPALIŠČE? OB 12H?
Tudi jaz sem pogrešala tebe.
Bolje zate, da si notri.
Vem, da si tam, Reuben. Lahko se pokažeš.
Prišel sem se poklonit. –Izza vogala?
Kaj počneš tukaj?
Menijo, da je najbolje, da se jaz pogovorim s tabo. –Iti moram.
Ni hotel, da to počneš, Deborah. –Kaj?
Kar koli že je, nam ni hotel povedati.
Poslušaj, Deb.
Včasih je dovolj vedeti, da bo posel uspel.
Ni ga treba dejansko izpeljati.
Kaj je še rekel? –Da je bilo sijajno. –Prav.
In da boš verjetno spet končala v zaporu. –Ne bom.
V redu?
Iti moram.
Previdna bodi. –Zgledaš prima.
Hej, hej! Počasi. V ječi sem bila.
Jaz pa sem mislila, da si zamenjala številko.
Si dobila posojilo? –Ne še. –Zakaj ne?
Ker ne vem, za kaj je. –Madona. –Ne delaj tega.
Česa?
To pomeni: Pet let sem bila v zaporu, partnerka pa me je pustila na cedilu.
Nisem tvoja partnerka. Ne še.
Lepo. Veriga, bodeča žica.
Nekaj sem ti prinesla.
Lahko zamenjam ukradeno stvar?
Če te moti kraja, ti nadaljevanje pogovora ne bo všeč.
Kaj, bova kradli po trgovinah? –Mogoče. –Vidiš? Tako je s tabo.
Siliš me, da ugibam in me začne zanimati.
Ker me zanima, misliš, da želim to izpeljati.
Ne želiš početi stvari, ki te zanimajo? –Zanima me možganska kirurgija.
Iz tega ne bo nič. –Ni važno. Če mi nočeš povedati …
Dragulji.
Fantastični, krasni, veliki, lesketajoči dragulji v stilu Liz Taylor,
ki so zaklenjeni v trezorju 15 metrov pod zemljo.
Kako jih bova dobili iz trezorja? –Prinesli nama jih bodo.
O, jebela.
Lepo stanovanje. –Poskusi ga ogreti.
Zgoraj je soba zate. Tudi tvoje stvari so zgoraj.
Nekaj sem si jih izposodila. Mislila sem, da jih ne boš rabila.
Je to tvoja galerija? –Ja, ena od galerij.
Kje so druge?
Eno odpiram v Londonu. Drugo načrtujem v Tokiu.
Pogovarjamo se o Los Angelesu, a ne vem, če je smiselno.
Tam je malce neizvirno, veš. –Torej obstaja samo ta?
Fizično.
Oprosti za hipec.
Pardon.
Ljubi bog!
Nameraval sem te poklicati. Krasno te je videti. Zgledaš …
Do pred kratkim zaprta? –Čudovito. Zgledaš čudovito.
Veš, kaj je jetniško bodalo? –Nehaj. Kar nehaj.
Tako lep obraz.
Veš, v zaporu bi ti rekli lepa punca.
Poklical bom policijo. –Prav. Veš, kaj naredimo ovaduhom?
Te je videl? –Ja. –Zakaj si to naredila?
Zaključek. –Nakladaš.
Kristus!
Si … –Ne.
Samo gumbek.
Najprej sem razmišljala o bankah. Ker … –Tam hranijo denar?
Točno. Ampak to je dolgočasno. Potem sem tuhtala o desetih bankah.
Pa sem dojela, da bi bilo to iz jeze … –Še dobro, da si.
Ja. Potem nisem več slišala lastnih misli. Pet žensk v eni celici.
Dala sem se zapreti v samico, da sem imela mir in tišino.
Tam sem se končno domislila.
ŽEZLO IN KROGLA
ANNA WINTOUR KOSTUMI ZGODOVINSKA MODA EVROPSKIH KRALJEV
Muzej je. –In? –Ni ga lahko oropati.
Oprosti, ne razumem ukrajinščine. –Rekla sem: "Ne bova oropali muzeja."
Oropali bova nekoga v muzeju. –V muzeju. Ja, si že rekla.
Poslušaj. Tudi če bi bilo mogoče … –Mogoče je.
Tudi če bi bilo, bi potrebovali 20 ljudi in pol milijona dolarjev.
Sedem. –Sedem milijonov? –Sedem ljudi in 20 tisočakov.
Zakaj moraš to narediti? –Ker sem dobra v tem.
Ja.
Veš, kaj? Tisočkrat sem to počela.
Ko so me ujeli, sem popravila. Po treh letih me niso več dobili.
Do pogojnega izpusta je vse delovalo kot urica. Brezhibno.
Bila si ob meni pri vsakem koraku. –O, ljubica. Je to snubitev?
Srček, še vedno nimam diamanta.
Res želiš do konca življenja redčiti vodko? Škoda te je.
Daj, vzemi grižljajček. Kar ugrizni.
Res si nadloga. –Odpri usta.
Dobro je. –Zelo dobro.
LETNA TISKOVNA KONFERENCA META
Vsako leto priredijo največjo zabavo na svetu.
Vedno jo gosti zelo slavna oseba. Letos jo bo Daphne Kluger.
Ja. Toda ona ni najina tarča. –Kdo pa je?
Kdo bo prvi?
Vi.
Veste, čigavo obleko nosite? –La Perla. Črna je.
Ne. Kdo vas bo oblekel? –Ne vem še. –Modni kreator?
Ne vem še. Takoj, ko bom vedela, bom najprej povedala vam.
Naslednje vprašanje?
Dobro, potrebujeva kreatorja. –Točno!
Marsikoga od teh lahko oropava, toda Anna mora odobriti vse. –Vem.
Nekaj manj uveljavljenih izbir je, a ti nama ne bi dali energije.
Torej …
Rose Weil. Zakaj mi je to ime znano? –Bila je zelo uspešna v 90. letih.
Edvardijanski ovratniki in naborki. –Groza. Anni je še vedno všeč.
Vsako leto so za veliko noč v Kentu. –Britanci? –Irci.
Davkariji dolguje pet milijonov.
Hudo je. Zaplenili so ji premoženje in zasegli potni list.
Banka ji je zasegla hišo v mestu. –Idealna bo. –Ja.
Srečo imava. Vse je stavila na to.
To je let v nič brez arašidov.
Sama je financirala. Kredit banke Omaha.
Tisti tamle so edini, ki ji še posojajo denar.
Zgledajo zaskrbljeno. –Kdo bi jim očital? To je polomija.
Čestitam.
Kdo sta? –Veliki oboževalki. –Zelo veliki.
To je bilo … –Preprosto … –Bajno.
Pa ni. Polomija je bila.
Mislim, da ste strogi do sebe. –Zelo.
Sta prebrali tole?
Od blogerice je.
'Rose Weil.
Njena nova kolekcija je kot ogled omare stare mame.
Enako zastarela in enako plesniva.
Eskimi svoje stare odženejo na plavajoči led. Samo pravim."
To je zelo kruto. A zato še ni resnično.
Kako sem pristala tukaj?
V dveh letih ste zapravili 18 milijonov in imeli dve plavajoči hiši na Seni.
Stara sem. –Hej, nisi stara.
Stara sem in šla bom v zapor.
Potem bom res zelo revna. –Ni nujno.
Kaj, če bi lahko naredili, da vse to izgine?
Celo potni list bi dobila nazaj.
Kako? –Obleci Daphne Kluger za ples v Metu.
Sta zmešani?
Ne, počakajta. Sta novinarki?
Kje pa! –Bog ne daj.
Zdi se mi napeta. –Zna biti.
Lepa postava, dobri joški, izrazite poteze. Oči kot pri srni.
Ja, marsikaj se ji poda. Lahko bi ji dale …
Lahko bi ji priskrbele tole.
Madona, ne. Ni šik. Zmoremo bolje.
Imenuje se Toussaint.
Po Jeanne Toussaint, Cartierjevi direktorici za nakit od '33 do '68.
V njej je več kot tri kile diamantov. –Ja.
Po njeni smrti so jo prodali nazaj Cartierju. Od takrat je v trezorju.
Nikoli je ne vzamejo ven. –Kako jo bomo spravile ven?
Mogoče jo bodo dali zanjo.
Tema letošnjega bala so evropske kraljevske osebnosti.
Kronski dragulji so glavni element.
Če boš vztrajala pri Toussaint
v imenu Daphne Kluger …
Gotovo je veliko vredna. –Ja.
Vsi tile so Rusi. –Hekerji so. –Obstajajo hekerji, ki niso Rusi?
Ne. Komajda obstajajo Rusi, ki niso hekerji.
Išči naprej, prosim. –Seveda.
Ta ni brezhiben.
Kamen je dober. Kaj ti je?
Delam tukaj. Nehaj me prepričevati.
Ta diamant je v najboljšem primeru K. –K je.
Se ti meša? To je urinsko rdeča.
Zakaj si prostaška? Če bi bil tvoj oče živ …
Pa ga sama oceni! –Zato nimaš moža.
Kot tvoja sestra! –Prav.
Moje sožalje zaradi Dannyja.
Sožalje zaradi tvojega ata.
Kaj počneš tu?
Mogoče imam nekaj zate. Posel.
Bi kaj dala oceniti v draguljarni? –Ne, hvala. Malo več od tega.
Koliko časa bi potrebovala za sedem kosov nakita,
če so kamni že obrušeni? –Verjetno pet ali šest ur.
Pa če bi ti rekla, da ti ne bi bilo več treba živeti z mamo? –Manj.
Nikoli več ne grem na F-vlak.
Ona je tam. –Kje tam?
Govoriš o kupu vaz? –Ja, to je egipčanski oddelek.
V Metropolitanu dela? –Pri varnostnih kamerah.
Veliko jih je. –Ime mi je Debbie.
Devetka. –Kako ti je zares ime?
Osemka. –Tu uporabljamo prava imena.
Se lahko pogovoriva?
Prosila sem te, da najdeš hekerja. –Ona je ena najboljših.
Počaščena sem … –Druge stranke ima. Tudi one ne poznajo njenega imena.
Oprosti, druge stranke? Zdaj? –Ja.
Si ji povedala, koliko bo dobila? –Seveda. –In?
Poglej! Kadi!
Torej, Devetka.
Naj te kličem Devetka?
Ali pa Kroglica. –Kroglica? Prav.
Veš, da je tvoj odtis katastrofa? –Kaj? –Tvoj odtis.
Moj odtis? –Ja, gospa.
Če nameravaš krasti, moraš počistiti tole.
Še moja sestrica bi te lahko shekala.
Saj res. Imeli sva možaka …
Štekam. –Počistili bova.
Smem vprašati, kam gremo? –Videla boš čez minuto.
Prav, dobile se bomo z Doris Kluger. –Daphne je.
Daphne. –Z nekom slavnejšim.
Z nekom, na kogar je Daphne ljubosumna. –Ljubosumna?
Čez minuto bomo vstale. Ona bo sedla.
Prepoznala jo boš. Bodi kul. Hladna. –Toda prijazna.
Ne preveč prijazna. Potiš se. –Ja. Poglej, potim se. –Nikar.
Na levi roki ima tetovažo. Primi jo, jo občuduj.
Moraš se je dotakniti, takrat jo bomo dobile. –Kaj pa?
Živjo. O!
Poznam te! Ja, videla sem te. Videla sem te v vlogah.
Dobra si. Res si dobra. –O, hvala.
Hotela sem ti samo reči hvala. –Hvala?
Ker nam pomagaš pri reševanju mačk.
Penelope Stern? Je sploh dovolj stara, da gre na ples?
Očitno. –Koga briga, kdo jo oblači!
Mislim, da Page Six.
OBLECI ME, OBLECI ME, OBLECI ME SNUBLJENJE ZA GALA V METU
Nisem spoznala Rose Weil. Rekla si, da sem srečala vse.
Rekla si, da je starina. –Mislila sem ikona.
Naj se dogovorim za sestanek?
Ja! –Prav.
Sinoči sem gledala njen film. Res je zelo dobra.
Ne klečeplazi. –Ignoriraj jo. –Ravnodušnost je afrodiziak.
Ne glej je v oči.
Rose. –Daphne. Gdč. Kluger. –Končno.
Hvala, da si se dobila z mano v zadnjem hipu.
Tvoja velika občudovalka sem. Imam veliko tvojih kreacij.
Res? –Ja.
To iskanje … Ni lahko.
Vse, kar sem videla, je krasno.
Vendar je mimo, ti pa si drugačna.
Kot da si imuna za kritike.
Ti si nad tem.
Oprosti, kaj je?
Kaj se dogaja?
Oprosti. Kaj si že govorila?
Poskušam te najeti za ples v Metu.
Krasno. Hvala. Počaščena sem. Polaskana.
NE TAKO HITRO! DAPHNE JE ZGRABILA ROSE
Kar počakaj. Ta punca ima najhitrejše prste.
Je ta normalna? –Stoodstotno.
Dobro. Takole igramo. Rdeča je denar.
Res? Tri karte?
Spremljaj kraljico, uresniči sanje. Ne zaspi.
Ker lahko izgine. Si videl? Ampak vrnila se je. Všeč si ji.
Pa dajva. Slediva kraljici.
Slediva kraljici.
Je ona edina izbira? –Promet v žeparjenju je ogromen.
Kje pa je? Kje je mrha? Kje je?
Tale je.
Boš poklical pomoč? –Ne. Ta je.
Dobro. Ta je moja.
Pa brez zamere. Pravi si. Veš, kaj hočem reči.
Pridi spet kadar koli. –Ni slaba. –Ja, se mi je zdelo.
Purana in provolone, prosim. Torej bom sunila ogrlico.
Zelo lepo ogrlico. –Solato in paradižnik.
Je denar pravi? –Stoodstotno.
Dobro, zraven sem. –Super.
Mi vrneš uro, prosim?
Hvala. Njeno tudi.
Ne, jaz … –Oprosti. –Nič hudega.
Koga imava, koga imava? Ivy? –Ne, še vedno je v zaporu.
Res? –Kaj pa on? –Moški je. –In?
Nočem tipa. –Ker je on ali ker je moški? –Ni moški.
Komaj ga poznam. –Kaj je narobe z njim?
Moškega opazijo, za žensko se ne zmenijo. To hočemo.
Kaj pa Tammy?
Prijateljček, mi narediš uslugo? Se lahko igraš zunaj?
Debbie, z družino sem. –Zunaj sem.
Kaj? –V tvoji garaži.
Deb?
Deb, od kod ti tukaj? Mislila sem, da si v zaporu.
Izpustili so me.
Poglej to. Nisi nehala? –Sem.
Ni razburljivo kot kraja kamionov, ki tihotapijo pomivalne stroje iz Kanade.
Tega ne počnem več. –Bila si dobra. –Hvala.
Vse to je za osebno uporabo, ne?
Kaj hočeš? –Rada bi se spet povezala.
Res? Povezala bi se?
Saj se ne dolgočasiš tukaj, Tam–Tam? –Sploh ne.
Dobro. –Ne.
Zakaj sprašuješ? –Ker potrebujem preprodajalko.
Rekla sem ti, da tega ne počnem več. –Gre za velik posel. –Briga me.
Ti povem, kako velik? –Ne, ni treba.
Mislim, da ti bom povedala.
Se zafrkavaš? –Ne. –Mami, kdaj bo večerja? –Sranje.
Miška, takoj pridem. Oprosti. Mamica bo takoj prišla.
Lačna sem! –Vem, srček. Obljubim, da bom takoj prišla.
Lepa hvala. –Zveni ljubko.
Kako tole pojasniš možu? –eBay.
Dobro, punce. Začnimo.
Radi bi vam predstavili hipotetično situacijo.
Kako hipotetično? –Ne preveč, razen če zamočimo.
16,5 milijona za vsako, čez pet tednov.
Čez tri tedne in pol bo Met priredil vsakoletni ples
v čast nove razstave kostumov. Me bomo izpeljale rop.
Ne samega plesa, temveč pomembnih diamantov, ki bodo na plesu.
Okoli vratu Daphne Kluger. –Ki jo bo oblekla Rose.
Ogrlico Toussaint? –Odlično.
Ko bo Daphne nevede zraven,
lahko dobimo ogrlico iz Cartierjevega sefa,
vdremo v varnostni sistem Meta ob pomoči Devetke,
se infiltriramo na ples, ki naj bi bil ena najekskluzivnejših …
Najekskluzivnejša. –Najekskluzivnejša zabava v Ameriki.
Pojdite domov, uredite svoje posle,
ker jutri začnemo uresničevati eno največjih kraj nakita v zgodovini.
Kam greš? –V veliko mesto.
Za koliko časa? –Ne predolgo, obljubim. Kmalu se vrnem.
Kaj boš delala? –Prijateljici Debbie bom pomagala pri delu.
Pri kakšnem delu? –Zapleteno je. –Grem lahko s tabo?
Ne, miškec. Mamica gre na zelo posebno službeno pot.
To je moj račun, moj denar. Ne morem do njega,
ker se ne spomnim znamke in modela sestričninega prvega avta.
Če bi mi lahko …
Nočem dvigniti denarja, položila bi ga rada.
Ja, jaz … Lahko …
Tako je, ja. Počakala bom.
Zanima me, ali lahko dobim MetroCard,
ker se vsak dan peljem iz Queensa z rolko.
Lahko dobim MetroCard? –Nimam je. –Nimaš?
Nimam MetroCarda. –Si turistka?
Osupljiva si. –Le dvajsetaka mi boš dala za vozovnico?
Kaj pa to? Ko ukrademo 50 milijonov, bom vsem kupila MetroCard.
Velja.
Je to tvoj brat? Faca je.
Si prepričana, da je mrtev? Ali … –Ne.
Ja, miška. Mamica je v novi službi.
Charlie, mi narediš uslugo? Lahko to postaviš tja? Kaj, miška?
Mami išče posebne igrače in novi dom zanje.
Ja, tako kot tvoja želva. Točno tako.
Najlepša hvala, Charlie. Ljubica, nehati moram.
Dobila sem novo igračo za Debbie. Komaj čakam, da se bom igrala.
Cirkonij.
Všeč mi je. –Verjamem. Izpusti ga.
Hvala lepa. –Tu imaš posebna očala.
Če bo Rose izpeljala stvar, kar je zelo vprašljivo,
bodo očala skenirala pravo ogrlico in nam poslala digitalni odtis.
Ko bomo imele odtis, bo ta stroj natisnil repliko iz cirkonija.
Kje je? –To ni Toussaint.
Mislili smo, da bi najprej pogledali tole.
Ja. Čemu pa?
Imamo logistične težave z ogrlico.
Ne vemo, kako bi jo zavarovali.
V redu.
Ja. Bili sva jasni po telefonu. Samo Toussaint naju zanima.
Ja.
Potem bo pogovor veliko daljši.
Ogrlica je ocenjena na več kot 150 milijonov.
Ne razumem se na številke.
Potrebovali bi varnostno ekipo, novo zavarovalno polico.
Prepričana sem, da boste uredili podrobnosti. –Ni tako preprosto.
Žal je odgovor ne.
Ne? –Ne.
Poslušajte. Sem lahko odkrita? Od nekdaj obožujem Cartierja.
Zgodovinsko gledano je najpomembnejša hiša na svetu.
Ampak cela generacija ljudi narobe izgovarja vaše ime.
Francoščina je težka. –Niti ne.
Poskušam vam pomagati. Razumem, če ne želite pomoči,
ampak Toussaint vam nič ne koristi, če leži v trezorju,
ko bi lahko postala viralna senzacija po vsem svetu,
na bogatem oprsju Daphne Kluger.
NI SIGNALA
Nehaj. Nehaj, ne pomaga. –Prav. V redu.
Pregloboko pod zemljo smo. Ne dobim signala.
Tu spodaj je zelo varno, ne? –Meter in pol trdega betona.
Rekla si, da jo želiš videti na svetlobi.
Ogrlico želiš videti na svetlobi. –Točno!
To je svetloba. –Ne, pravo svetlobo misli. Naravno.
Po rdeči preprogi se sprehajajo, ko še sije sonce.
Ja. Ne, to je ključno. –Ključno je.
Ne, moram imeti sonce.
Mora imeti sonce.
Kaj pa ta svetloba, ga. Weil?
Ja. Mislim, da imamo sonce. To je veliko bolje.
SKENIRANJE
Imamo jo. Zdravo, lepotica.
Daj, daj.
Ga. Weil. Je vse v redu z njo? –Dobro je. Vsrkati jo mora.
To je njen način dela.
Zgleda dobro. –Slika je jasna. –Ja.
Dajmo.
Ne, v redu. Moraš … Ne. Ja.
Če ste končali, ga. Weil, bi jo radi vrnili v trezor.
Ga. Weil? Ga. Weil.
To!
Končala sem.
Super.
Mojbog!
No? –Ne vem. –Ne veš, ker je tole samo muslin.
In roza bo. –Vem, da bo roza, ampak ne vem.
Pas mi ni všeč. In spodaj … Nisem prepričana.
Rob lahko zamenjamo. –Kriva je ogrlica. –Ne! Ogrlica pa ne.
Kriva je ogrlica. Grdo je.
Ni. Grdo je zaradi bucik.
Ne, misli na diamante. Diamanti bodo.
Zgledam ogromna.
Hej, Daphne, pridi. Pridi sem.
Vdihni globoko. Globoko.
Poslušaj.
Tvoj vrat je eden najlepših na svetu.
Edini, ki lahko nosi to ogrlico.
Na tvojem vratu bo …
Vkorakala boš na gala prireditev
in prižgala nebo.
Hvala ti.
Ni za kaj.
Če ti je všeč, greš desno.
Če ne … –Grem levo. –Ja, greš levo.
Dobro, zdi se preprosto. –Ti je všeč? –Zelo.
Zakaj? –Zgleda prijazno.
Podrsala bom desno. –Dobro. –Mojbog!
Ali to pomeni … –Tudi ti si všeč njemu!
Kaj bo zdaj? –Lahko mu pošlješ sporočilo. –Dobro.
Lahko pošlješ emoji jajčevca ali punco, ki dela tole.
Oprostite. Mi lahko pomagate? Malce sem izgubljena. –Seveda, gospa.
Kot da hodim v krogih. Prišla sem z egipčanskega oddelka
in poskušam priti do Oceane. –Lahko greste po stopnicah desno
ali pa se vrnete, od koder ste prišli, tamle. Malce dlje traja.
Oprostite, gospa.
Oprostite.
Nekaj za jutranjo vožnjo.
Sinoči je politični umetnik Banksy pripravil presenečenje Metu.
Naše matere ustanoviteljice so se sinoči pojavile v Metu.
Poročilo o prometu vsako uro. Novice ves čas.
To je huda kršitev varnosti.
Kako je to sploh mogoče? –To je naredil tudi v galeriji Tate.
Pravite, da sistem, ki ga je postavilo vaše podjetje,
ne more preprečiti ljudem, kot je Banksy …
Bolj se ukvarjamo, da stvari ne odnašajo, kot da jih prinašajo.
Hej! Se ne bi opravičila?
Popravite me, če se motim. Vi in vaše podjetje ste odgovorni
za nadzor in varovanje … –Hej! Naj poberem smeti?
Kaj? Ne. –Res nočete? Veliko jih imate, prijatelj.
Prav, samo pohitite.
Pogodba s podjetjem vašega očeta je zelo … –Radodarna. –Natančna.
Prijeten večer želim.
Uprava pričakuje, da do pike izpolnjujete pogoje pogodbe.
Pregledali bomo sistem in posodobili vse dele, ki jih je treba zamenjati.
Kaj to pomeni? –Da ga bomo popravili. –Kdaj? –Takoj.
Prisilile smo jih, da spremenijo sistem.
Zdaj lahko tudi me naredimo spremembe, ne da bi nas odkrili.
Lahko ustaviš kamere? –Pokrivajo vsak centimeter muzeja.
Ne bomo napadle tam,
ampak na mestu, za katero se sploh ne brigajo. Devetka?
Po zakonu kamer ne smejo postaviti v javnih straniščih.
To je kršitev zasebnosti. –Če nisi mahnjen na to.
Ko bomo vzele ogrlico, jo bomo morale spraviti ven, ne da bi nas dobili.
Podrobno bodo prečesali vse varnostne posnetke.
Vsak, ki bo stopil iz stranišča, bo sumljiv.
Torej … –Moramo dobiti mulo.
Nekdo drug jo bo odnesel za nas.
Koliko prostora zunaj stranišča rabiš, da jo nekomu podtakneš?
Kakšne tri metre. –Koliko časa, da tam ustvarimo slepi kot?
Premaknemo kamero? Po malem. 10 ali 12 dni.
Super.
Koliko časa si kovala načrt? –Pet let, 8 mesecev in 12 dni.
Gor ali dol.
Cartier je najel najboljše zasebno varovanje na svetu.
Guillermo DeVita je vodil papeževo varovanje 10 let.
Kot veš, nikoli niso izgubili papeža.
Yuri Eshel, bivši mossadovec in IDF, elitna skupina komandosov.
Prepričana sem, da so morilci. –No, ogrlica je lepa. –Ja.
Lahko jih dodaš na svoj seznam. –Kateri seznam? –Tale.
To ni seznam.
SEZNAM OSEBJA METROPOLITANSKEGA MUZEJA
VIZUALNA MATRIKA (VODSTVO ODDELKA)
Kdo je to?
Hej, mucek.
8. VIKEND PŠENIČNIH TERIERJEV 17.–19. MAJ
O, Paul.
Klikni tukaj!
Ti revček.
Le poglej.
POPRAVLJEN NAČRT VARNOSTNIH KAMER
Sploh ne vemo, ali je bil Banksy. Mogoče je oponašalec.
Je to vse?
Superca!
Dober dan. Vogue.
Hvala, da ste prišli tako na hitro. –Hvala, da ste me povabili.
Verjetno ste slišali, da smo ostali brez koordinatorja. –Ja, strašno.
Trombidioza. –Vem.
Kaj to sploh je? –Neke vrste pršice.
Prodrejo v kožo in odložijo jajčeca. Ko se izležejo, kopljejo pot ven.
To lahko traja več tednov.
Vi ste očitno zelo usposobljeni. –Hvala.
Morda še preveč. –Kako je lahko nekdo preveč usposobljen?
To je vendar bala prireditev Meta. –Gala. Met gala.
Gala. Se reče gala? –Ja.
Le en dvoboj ločuje Federerja od nove zmage.
Neverjetno je, kako tukaj obožujejo Federerja.
Anna. –Ja?
Imaš razgovor za mesto v Metu. –Opravi ga. –V redu.
Nemogoče! Backhand in zmaga!
Nimamo dovolj prostora, zato boste tukaj.
GALA V METU SEDEŽNI RED
Izvolite sem.
To je vaša miza. –Hvala.
Christina vas bo vpeljala. –Krasno. Hvala.
Lep dan želim! –Hvala. Oprostite. –Ja?
Je tamle stranišče? –Ja, na koncu hodnika. –Hvala.
Neverjetno. –Je to Leo?
Tisti Leo? –Samo eden je Leo.
Mojbog! Taylor Swift! –Padaš na belce.
Lahko samo gremo tja? Moramo krasti? –Ja!
Kje bo ona? –Miza štiri, na levi.
Najbližje stranišču, ne da bi sedela čisto v kotu.
Mesto zraven nje je prazno. –Za njenega spremljevalca je.
Kdo je spremljevalec? –Ne vem.
Oprostite. Imam končni seznam gostov za predsednikovo večerjo.
Odlično. Imate čas prihoda? –Vse.
In nekaj dodatnih imen na dnu. –Claude Becker?
Njegov založnik je bil za. Skoraj mi ni bilo treba vprašati.
PREDSEDNIKOVA VEČERJA
Zdravo. Posedli so me zraven vas.
Srečnica sem.
Claude Becker. –Daphne Kluger.
Ego je pristal.
Kako si se lahko zatrapala v tega cepca?
Resno? –Z Lou sva preživljali težavno obdobje.
Hotela sem nekaj velikega, svojega.
Pa te je pritegnil? –Niti ne.
Kaj, ti je povedal resnico? –Edini način, da preslepiš sleparja.
DESET LET PREJ
DVORANA ZA TOMBOLO PASSAIC, NEW JERSEY
B1.
Z Lou sva lažirali tombolo in majhne prevare pri ruleti.
Srečo sva imeli, če sva zaslužili 1000 $ na noč.
Bingo!
Prijateljica me je seznanila s trgovcem z umetninami.
Skupaj sva skovala preprosto sleparijo.
Claude Becker? –Tamle je. –Hvala.
Živjo. Jaz sem Debbie. –Claude Becker.
Ko se je nekdo zanimal za sliko,
sem igrala drugega kupca in višala ceno.
Dobro sva služila. On je odlično kuhal.
Mojbog, izvrstno je.
Nekega dne me je prosil, naj se izdajam za prodajalko.
Kaj si naredila? –No …
En podpis, pol milijona dolarjev.
Rekel je, da bo preprosto.
Izročila bi jim dokumente, oni pa meni ček.
Vse skupaj naj bi trajalo največ par minut.
Oprostita za zamudo. –Nič hudega. –Že v redu.
Veseli me, da smo se spoznali. –Čudovita slika. –Obožujem jo!
Imel je prav. Vse se je zgodilo zelo hitro.
Imate pravico do odvetnika. Če ga ne morete plačati …
Slika ni bila moja. Prinesla mi je fotografijo.
Imela je dokumentacijo, podpise. –Sta bila par?
Kaj? –Nič ne bom povedala. –Res ne?
On ni tako molčeč.
So to vaši podpisi? –Ja, pričal bom.
Tudi jaz sem ogoljufan, ne? –Zunaj bom.
Hej! Pogovoriti se morava.
Povej mi, da ni to, kar mislim, da je. –Kaj?
Claude Becker. –Nisem naredila tistega.
Nisem krupjejka ne turistka z vedrom kovancev.
Ne slepari me. Ne opravljaj posla v poslu.
To ne bo važno. –Dobili nas bodo.
Nehaj. Ne bodo nas.
Zakaj to počneš? Zakaj preprosto ne izpelješ posla?
Zakaj mora vedno biti nekaj zraven?
Če ga potunkaš, grem. –Nehaj.
To je enako kot zadnjič. –Lou!
Lou. V zapor me je poslal!
Nimaš pojma, kako je.
No, ja. Spet te bo. –Ne bo me.
Ne bo.
Dobro. Zamenjamo kamere.
Hodim proti stranišču.
Dobro, v slepi kot.
Hodila bom naprej. –Nič.
Nič.
Dobro. Tamle si.
3,7 metra. Bravo.
Hvala, Devetka. –To je lahko. Malenkost.
Kaj pa je težko?
Hej. –Živjo.
Oprosti, vem, da se me ne tiče … –Kar povej. –Tu je težavica.
Ta dobavitelj hrane nima strokovnjaka za prehrano.
Opraviti imamo z 20 % posebnih obrokov.
Veganski, brezglutenski, z malo natrija, laktoze.
Neko mojo stranko so tožili. –Res? –Ja.
Ne bi smeli improvizirati. Potrebujemo nutricionista.
Poznam nekoga. Odlična je. Preselila se je iz Avstralije.
Ja. –Dobro. Dajva.
Dobavitelj, hodnik, hodnik. Mimo avditorija.
Hodnik, hodnik, hodnik, vhod. –Živjo. Oprostite za zamudo. Promet.
Dobro … –Amita. –Hvala.
Constance.
Devetka.
In Lou.
In Rose. –Hvala.
Debbie. –Hvala.
Živjo, sem Daphne Kluger.
To je hitri pregled letošnje razstave kostumov.
To je Dolce, to pa Galliano za Diorja. Tamle je McQueen.
Čigavo obleko boš nosila jutri? –Rose Weil. –Zanimivo. –Vem.
Nepričakovan izbor. –Kaj je tukaj?
Kronski dragulji osmih evropskih kraljevskih hiš.
Verjetno je zato tu jarek. –Ne moreva tja? –Ne.
Želim si, da bi. Skratka … Posodil nam jih je Dmitri …
Ima dolg ruski priimek, ki ga ne znam izgovoriti.
Menda to niso edini dragulji, ki bodo na ogled.
Kdo ti je povedal? –Svoje vire imam. –Ker se je že razvedelo …
Ja, nosila bom ogrlico, ki mi jo je posodil Cartier.
Imenuje se Toussaint. Že 50 let je v trezorju.
Vznemirjena sem. –Si jo že pomerila? –Morda.
Koliko karatov ima? –Dovolj.
PRVI PONEDELJEK V MAJU
Hej. Hej.
Šminka. Kaj meniš? –Rožnata. Ja. Barbika.
V dobrem smislu. –Hvala.
Tukaj je. –Končno. Super.
Nisi je videla. –Ne.
Zdravo. –Zdravo.
Velika škatla.
V redu.
Pišuka!
Naj jo … Pomeri jo. Poglejva, če se ti poda.
Smem? –Seveda.
Težka je. Zelo težka.
Pridi k mamici.
Mogoče je … Majčkeno hladna.
Dobro.
Pokaži. Fino.
Tole gre noter. Kar poglej se.
Ja. Takole. Prilega se.
Dobro. Prilega se.
V redu. Lahko jo snameva, potem bova pomerili obleko.
Počakaj.
Oprostite, ne morete. Jaz jo moram. Potreben je poseben magnet.
Kaj? –Kul.
Poseben magnet? –Ja.
To je kul. –Sijajno.
Čudovito.
Lahko še enkrat vidim? Res me zanima.
Seveda. –Hvala.
Osupljivo.
Super. Naj pogledam. Kako deluje?
Hilda Schneider, modna poročevalka za Der Spiegel. –Ne.
Hilda Schneider, atašejka? –Ne. –Lufthansa? –Lufthansa.
Problem. –S čim? –Od Rose.
O, bog.
Daj, no!
Mojbog, osupljivo. Lahko jo odpnete le z magnetom?
Samo z magnetom. –Pokažite … –Ustavi. Še enkrat predvajaj.
Mojbog, osupljivo. Lahko jo odpnete le z magnetom?
Samo z magnetom. –Približaj.
Kaj je, Leslie? Delo imam. –Leslie?
Hej, sestra. Malce smo v zagati, potrebujem pomoč.
Uporabili so polimagnete in pero.
Omogoča privlačenje in odbijanje na isti osi. Veš?
Niti ne. –Privlačijo se.
Ne dotaknejo se, dokler jih ne zasučeš, potem se zaprejo.
Zakon. Naredila bom pozitivni
in negativni pol v zanki. Moralo bi delovati.
Genialna si, sestrica. Hvala.
Res? Je uredila? –Me res to sprašuješ?
Punce, preverjanje zvoka.
Devetka. –Tukaj.
Debbie. –Tukaj.
Constance. –Ja.
Amita. –Ja. –Lou. –Tu.
To sranje je bilo noro. Preganjal me je policaj.
Punce, to je moja sestra Veronica.
Glej tole. Noro.
Mega. Dolgujem ti, smrklja.
Nabavi mi novo osebno. –Domov pojdi.
Kaj delata tvoja starša?
Začenjamo. Se slišimo? –Ja.
Dobro, ženske. Pol ure. Odštevanje se začne zdaj.
Prva stvar. Brez nervoze.
Hrana je v zaporu boljša, kot ljudje mislijo.
Celo v samici je lahko pomirjajoče.
Rada bi se vam zahvalila.
Zadnji trije tedni so bili čudoviti.
Garale smo za ta trenutek.
Kar koli se bo nocoj zgodilo, si zapomnite eno.
Tega ne počnete zame.
Tega ne delate zase.
Nekje je osemletna deklica,
ki leži v postelji in sanja o tem, da bo zločinka.
Naredimo to zanjo.
Ne zapletajte se v neformalne pogovore z gosti.
Ne nosite mobilnih telefonov.
Pred začetkom dogodka izročite telefone varnostnikom.
Ne prekrižajte rok, ne tlačite jih v žepe.
Vem, da bo noč dolga in da boste utrujeni.
Zdravo. –Zdravo. Kako si?
Edward, lepo te je videti. Claude Becker. In Rose Weil.
Se poznata? –Ja. –Dragica, je to Toussaint?
Rekel bi, da zgledaš kot milijon dolarjev, a si bolj kot sto milijonov.
Hvala. Vredna je 150 milijonov.
Kaj vas je navdihnilo za nocojšnji videz?
Ona.
Neverjetno. Zakaj je ta večer tako zabaven?
Nikoli ne veš, koga boš videl. Tu so zvezde z vsega sveta.
Igralci, ljudje iz modnega sveta.
Prihaja Serena Williams.
Kako si? –Dobro. Pa ti? –Hvala, dobro.
Zmaguješ na igrišču, postala si mama …
Trudim se. –Uspešna si.
Oprostite, danes malce zamujamo. Vaše ime? –Hilda Schneider.
Tukaj je. Lep večer želim.
Oprostite. –Všeč mi je vaša obleka!
Hvala. Stara je. Nikomur ne povejte. –Obljubim.
Sem, Heidi! Heidi!
Ste pripravljeni za nocoj?
Zdravo. Kako si? –Lepo te je videti. Fantastično.
Usedli se bodo.
Pekoča omaka? –Ja.
Si dobro? –Ja. Se kmalu vidiva?
Ne, zaprto je.
Zaprto je. –Daj, no. Hrana je tu.
Ja, imam jo. Vidim jo.
Pripravimo se.
Pozdravljeni.
Živjo. –Kako si? –Živjo. Lepo te je videti.
Enako. Čudovita si. –Ti tudi. Na zdravje! –Ja, živeli.
Ne, pravi so.
Hvala lepa. Prijazni ste.
Odštevamo.
Tri, dve, ena.
Brezglutenski obrok. Pečeno ribo za mizo osem.
Kje je veganska jed za mizo štiri? –Tukaj.
Hitro, hitro.
O, bog.
Sestradana sem.
Že tri dni nisem jedla.
Oprostite. Sem neolikana?
Nažira se.
Mogoče pol sklede.
Torej moraš narediti priklon.
Imajo možaka, ki te uči priklekniti. –Res je.
Grem tja, malce upognem koleno.
Kraljica me ošvrkne s pogledom in reče: "To ni priklek." –Res?
Znajdem se v precepu med priklekom pred angleško kraljico.
In …
Si dobro? –Ja, v redu sem.
Moraš v kopalnico? –Ne! Dobro sem. –Res?
Torej zastanem med priklekom … In kraljica … –Si dobro?
Dobro sem. Samo sekundo mi dajte. Moram …
Si dobro?
Začenja se!
Oprostite, moram …
Dobro je. Zdaj si na robu slepe točke.
Hej, ste dobro?
Je vse v redu? Revica.
Vse bo še dobro. Dihajte, dihajte …
Dihajte … Dihajte … Dihajte.
Deset sekund. –Dajmo.
Pridi sem.
To ne sme biti tukaj. Takoj jih nesi v kuhinjo. –Ni problema. –Pojdi.
Proti tebi gre, Deb. –Prihaja.
Moja mula je zunaj. Vse ženske so še nevidne.
Stari. –Oj.
Imaš? –Kaj? Pokadil sem ga. –Kako, pokadil?
Josh je vprašal, ali imam …
Kje je? Kaj je narobe?
Kaj se dogaja? –Klepeta na hodniku.
Tammy, takoj ga spravi od tam.
Postregel sem juho. In rečem …
Hej, kaj počneta? Nista plačana za klepet.
Dajmo, delat! –Oprostite.
Kar meni jih daj.
Hvala.
Na stranišče moram!
To je bilo hudo.
Kaj je?
Ne vem. Lahko je padla noter. Ali pa tam.
Kozlala sem kot zmešana. –Ves čas sem bil pri mizi.
Zaprite vse izhode. –Kaj? Ne. Moramo delati cirkus? Dajte, no.
Raje zaklenite. –Dajte, no!
Izprazniti moramo prostor. –Ne smete. –Vse je treba prečesati.
Ne moremo. Veste, kdo je tukaj?
Pravkar ste izgubili 150 milijonov. Kaj bi storili, če bi izginil rembrandt?
Večerja se bo kmalu nadaljevala, obljubim! Hvala za razumevanje.
Pojdite proti stopnišču.
Zapirajo izhode.
Gospodje, delamo v parih. Začeli bomo okoli muzeja pa navznoter.
Ko boste pregledani, pojdite naravnost k izhodu.
Nekdo tam vas bo usmerjal.
Veste, kaj se dogaja? –Nekaj so izgubili. Zdaj to iščejo.
Veste, kaj so izgubili? –Diamante. Veliko diamantov.
Res? Zaradi diamantov čakamo tu? –Gospod, res moram na stranišče.
Začenja se sranje. Prihaja policija. Prihaja Cartier.
Prihaja kup novih ljudi.
Ja. Delajo to. So že na polovici.
Ste kaj naredili, se s kom pogovarjali med mizo in straniščem?
Takrat sem se ukvarjala z drugo težavo, če niste opazili.
Amita, možak je v kuhinji.
Samo še pet minut. –Nimamo toliko časa.
Sranje!
Tam je.
Tammy, kako blizu si? Kje si? –Pri jarku.
Tammy, potegni jo iz vode.
V vodo jo daj. Tako jo potegni ven!
Našla sem jo!
V vodi je bila. Najbrž je padla, ko ste tekli. –Smem?
Dobili smo jo. –Dobro. Pridem dol.
Constance, lahko greš.
Hudo! –Lepilo, lepilo!
Se bolje počutiš? –Zdaj se.
Dva viskija, prosim.
Oprostite.
Srečno.
Ljubi bog!
Hvala.
Zelo lepo.
Prvič, nisem pripadnik policije. Delam pri zavarovalnici.
To pomeni, da iščem prevaro ali pravo ogrlico.
Na vse drugo se požvižgam. –Bojim se, da ju tu ne boste našli.
To bomo še videli, gospod …
Gospod? –Delarue–Broussard. –Dobro.
Lawrence, kdaj ste nazadnje videli domnevno pristno ogrlico?
Ko so jo odnesli na prireditev. –Kdaj ste ugotovili, da je ta lažna?
Takoj ko so jo vrnili. –Vidva.
Sta ves večer opazovala ogrlico?
Razen med nesrečnim pripetljajem gdč. Kluger v stranišču. –Tako je.
Sta jo pospremila noter? –Žensko stranišče je.
Ogrlica je zelo velika. –Samo ena vrata so.
Stala sva pred vrati. –Sta pregledala cevi?
Ne. –Jaz pa sem jih.
V redu, še naprej.
Čiste so kot solza, tako rekoč.
Kdor je ukradel ogrlico,
se je neopazno izmuznil.
Iščemo zelo pametno osebo. Gospoda.
Videl sem dirkalnega konja, vrženega v sekalnik.
Ljudje so pripravljeni na marsikaj, da bi ogoljufali zavarovalnico.
Tamle! Kaj je to? –Pravim, da to ni slepa točka.
Kaj potem je? –Stranišče. –Jaz ne vidim stranišča.
Ker je v mrtvem kotu.
Kaj lahko ukradejo v stranišču? –Ne vem. Toaletne izdelke,
pepermint, brisače, trikilsko diamantno ogrlico, očitno.
Kdo pa je to? –Strežnik.
Ga poznate? –Kako bi lahko poznal strežnika?
Nobel smo, kaj?
Ne poznam vseh, ki prihajajo v muzej. Zakaj vas zanima strežnik?
Ker je šel edini skozi mrtvi kot v omenjenem času.
Prosim, nehajte govoriti o mrtvem kotu. –Prav.
Vrata stranišča, ki jih ne vidimo
zaradi vaše edinstvene postavitve kamere.
To je najsodobnejši muzejski varnostni sistem na svetu.
Vsako umetnino posname iz več kotov.
Umetnin slučajno ne hranimo v stranišču.
Nisem kritik, Kyle. Zavarovalniški preiskovalec sem.
Tega nisem hotel delati. Eric me je prepričal.
Rekel sem, da tega ne delam več. On pa, da so vsi zunaj.
Vem, da je bilo neumno. Vem, da sem cepec,
ampak trava sploh ni bila moja. –Oprosti, kaj?
Trava ni bila moja. Naj se polulam v kozarec?
Ne bo potrebno. –Res ne? Nimam nič proti. –Res ne.
Nadeli so mi ogrlico. Potem sem šla na rdečo preprogo.
Nato sem si ogledala razstavo. Potem sem pojedla juho.
Nato sem bruhala. Potem je ogrlica izginila.
Vsi so ponoreli. Potem so jo spet našli.
Ampak ne?
Ta gospod. Claude Becker.
Bil je moj spremljevalec.
Sta bila kdaj sama, ko ste nosili ogrlico?
Ne. –Je bil še kdo v stranišču poleg vas?
Glavo sem tiščala v školjko.
Kaj pa po tem? –Veliko ljudi.
Poznate to žensko?
Ne. –Debbie Ocean, obsojena zločinka.
Njen brat Danny Ocean, še večji zločinec.
Bila je prisotna v noči dogodka.
Je ona ukradla ogrlico? –Očitno ne. Edina ima alibi.
Ves čas se smehlja v kamero. –In?
Imam pet nedolžnih oseb, ki se zdijo sumljive,
In nekoga, ki bi moral biti sumljiv, a ni. Imam kamere,
ki pokrivajo vsak centimeter muzeja razen stranišča,
kjer so 150 milijonov vredno ogrlico ukradli z vašega vratu.
Zanimiv primer. Včasih obožujem svoje delo.
Tudi jaz svoje.
Najebale ste. Lepo stanovanje.
Ni ga lahko ogrevati. –Oprosti! Vdrla si.
Ne. Povabili sva jo. –Povabili sta jo?
Pred nekaj dnevi sva ugotovili, da gdč. Kluger … –Ni avša.
Mogoče se ji je posvetilo, kaj smo počele.
Tvoj vrat je eden najlepših na svetu.
Če kaj, potem prepoznam slabega igralca.
Tvoj vrat je edini, ki lahko nosi to ogrlico.
Skoraj nikoli ne bruham. Niti takrat, ko sem na smrt pijana.
Bila je v vodi. Najbrž je padla, ko ste tekli.
In ne nazadnje …
Nikoli ne pozabim obraza. –Debbie Ocean.
Ja.
Mislim, da je osmina od 150 milijonov boljša kot sedem sedmin ničesar.
Veselo! Živjo, Daph. Dobrodošla. Ni treba takoj dati roke.
Poleg tega sem vam jaz rešila riti pred zavarovalniško goljufijo. –Kaj?
Zavarovalniška goljufija? –Povedala bi vam. –Kdaj?
Poslali so zavarovalniškega preiskovalca …
Ki vam bo s svetilko pregledal riti. –Koga? –Malega Columba.
Le da nima površnika. Obseden je s tabo.
Ime mu je John Frazier. –Ga poznaš? –Ja.
Dvakrat je ujel mojega očeta in enkrat brata.
Kot sorodnik je. –Ne pozabimo,
da je bil cilj tega podviga, da me reši zapora.
Nihče ne bo šel v zapor. –Si prepričana? –To sva pričakovali.
Pripravili sva se na to. –Ja, očitno.
Ne bomo glavne osumljenke. –Kdo pa bo glavni osumljenec?
Kar nekaj jih je. Varnostniki. Natakarji.
Goljuf, ki te je spravil v zapor.
Fant.
Ja. Nekoga bodo iskali.
Poskrbeti sem morala le, da nobene od nas. –Fino.
Hvala. –Osupljivo! Natančnost … Kajne?
Pozornost do podrobnosti in drobni okraski naredijo pesem.
Zakaj to počneš?
Nimam veliko tesnih prijateljic. Knjižni klub je najhujši.
Pa sem mislila, da bo tole zabavno deliti.
Postala si zločinka, ker si osamljena? –Kdo kdaj pa kdaj ni?
Si edinka?
Sen kresne noči v Miamiju? –Shakespeare je.
Igrala je v poletnih gledališčih v Williamstownu
in kup predstav zunaj Broadwayja. –Kaj pa tale? Lepa je.
Poglejva. Regionalno gledališče. Študirala je na Juilliardu.
Čudovit kos nakita. Mamin? –Po smrti ga je zapustila meni.
Podaril ji ga je švedski princ v zameno za njeno nedolžnost.
So kaj vredni? –Ja. Kar precej.
"Vzemi to," je rekla mati. "In pojdi."
Bila je mesečina … Potem je rekel:
"Dal bi ti vse zvezde na nebu."
Žal mi je. –Gotovo vam je težko.
Claude Becker? –Ja. –John Frazier. –Zdravo.
Zavarovalnica SPD. Kako ste?
Torej, Claude …
Kot Jean–Claude Van Damme. Kajne?
Kaj bi radi? –Tu je nekaj vaših slik z gdč. Kluger.
Kot vidite, je veliko slik z vašo roko na njenem vratu.
Ne spomnim se, kje sem imel roke.
Blagor vam. Kajne?
Težava je, da je bila ogrlica ukradena in zamenjana s ponaredkom.
Vi ste imeli najboljšo priložnost. –Zakaj bi ukradel ogrlico?
Tudi jaz se to sprašujem.
Zakaj bi ta možak, ki ima vse,
dve skulpturi … Zakaj bi ukradel ogrlico?
In kakšen je odgovor? –Morda pa nima vsega.
Mislim, da sva opravila. –To je le teorija. –Resno.
Strel v prazno. –Končala sva. –Verjetno se motim.
Prekrasna slika. Želim, da jo imate.
Ne morem bolj znižati cene. Počakajte trenutek.
Halo? O, živjo.
Živjo. Kaj delaš?
Živjo, John. –Živjo, Debbie.
Dobro zgledaš. Koliko časa je minilo? –Nekaj let, minus dobro vedenje.
Pa res. Hvala za klic. Hotel sem te poklicati.
Ja. Nisem kriva. –Kje pa.
Le posneli so te šest metrov stran, ko so kradli dragulje. Čisto naključje.
Ne. Trden alibi.
Je to dedno? Je vsa družina taka? –Razen tete lde.
Knjižničarke? –Gospodinja je.
Olajšal ti bom zadevo. Nočem tebe.
Le ogrlico hočem. Briga me. Rekel bom, da sem jo našel v taksiju.
Kaj praviš na delež?
Koliko? –Hipotetično 10 %. –Kje je hipotetični preostanek?
Ne vem. Dobesedno.
O, bog. Tole je naporno.
Ko so me poklicali, sem zastokal.
Saj veš, let, časovna razlika … Arsenal ta vikend igra v finalu pokala.
Jaz pa sem tukaj. Vražje zanimivo. –Ja?
Torej ni samo dobiček, ampak maščevanje. Dva za enega.
On potunka tebe, ti njega. Račun je poravnan.
Jaz sem samo kurir. Vse na svetu je dobro, super.
Poskušam pomagati staremu prijatelju. –Veš, nekoč boš morala vse to pustiti.
Nekega dne bom.
Reciva, zavoljo pogovora,
da vem, kje je del ogrlice.
Lahko dobiš nalog za preiskavo? –Potreboval bi utemeljen vzrok.
No, morda trenutno delamo na tem ali pa ne.
Bi se šel igro?
Kakšno igro?
Kartaško.
Ja, ja!
Takoj se vrnem. –Kam greš?
Počakaj.
Kje si? –Takoj pridem.
Ne veste, kako se je tole znašlo pri vas? –Ne.
Spremljali ste gdč. Kluger tisto noč, ko sta bili ogrlici zamenjani.
Tako je.
Se vam ne zdi to preveliko naključje?
Vključno z brezhibnim diamantom …
YARDLEYJEVA LETNA DRAŽBA DRAGIH KAMNOV
Vam je znano podjetje Becker Holdings LLC? –Seveda.
Kaže, da so štiri mile stare dame, ki očitno ne obstajajo,
nedavno nakazale zajetne vsote
na račun Becker Holdings LLC.
Veste, kako se je lahko to zgodilo, g. Becker?
Pogovoriti se moram z odvetnikom. –Strinjam se.
Na dragega prijatelja Carla … –Clauda.
Clauda Beckerja. Naj počiva v miru zapora.
Na zdravje! –Rada vas imam. –Živeli!
Vprašanje imam. Torej …
Dobro je, da je šel v zapor, ker je super, da me nismo.
A če si dragulje prodala le za 85 milijonov,
kako vsaka od nas dobi 16 milijonov?
Boš ti? –Si mislila, da bomo ukradle le eno ogrlico?
Za koga nas imaš? Za kup šlev?
Medtem ko je vse skrbelo, kaj se dogaja okoli tvojega vratu.
Ti pa si kozlala … Mimogrede, hvala ti za to.
Bilo je fantastično. –Res impresivno. –Res fino.
Muzej so zaklenili.
Tudi kuhinjo so izpraznili. Medtem ko so vsi pazili na izhod,
smo si me šle ogledat razstavo.
Čemu ukrasti eno ogrlico,
če jih lahko več?
Pišuka!
To pa je veliko. –Ja.
Nismo natisnile samo Toussainta.
Natisnile smo veliko draguljev. –Kot da bi delala pri Kinku.
Medtem pa sem jaz obiskala starega prijatelja.
Amazon prodaja 6 m dolge palice za slikanje selfiejev.
Vse, kar so videli, je bilo hitro in malce zabrisano.
Je v redu? –Ja.
Razstava je bila začasna. Imeli so kovinsko mrežo za obešanje oblek.
Ena, dve, tri!
Sklenile smo, da bomo tudi Yena obesile nanjo.
Kaj, če bi kdo prišel? –Nekdo tudi je.
Oprostite. Ne smete biti tukaj. Izprazniti moramo ta del.
Kakšna grozna organizacija. Nobenega znaka ni. Ne?
To je norost! Norost!
Moj mož ni spodaj z ostalimi gosti.
Pozno zvečer lahko postane zelo zmeden.
Včeraj je dal čevlje v zamrzovalnik. Čevlje je dal v zamrzovalnik!
Roke stran! Veste, koliko stane ta obleka?
Prste stran!
V redu je.
Kraja ogrlice je bila super,
a brez tiste diverzije, brez izpraznitve razstave …
Ne bi mogle vzeti teh.
Teh, ki vsaki prinašajo delež 38.300.000 $.
Ja.
Ja, vem. Krasno je.
Vem, srček, ampak ne smeš lepiti žvečilnega v sestrine lase.
Ni važno, če ga je hotela ona prej zatlačiti v tvoj nos.
Ojla, YouTube? Tvoja punca! Poglej moj novi flet.
Sem v odboru zadruge.
Rez! –Končali smo!
Rez! Vsi na začetna mesta.
Le bolj tekoče. Malo prostora, prosim. Bilo je popolno.
Hočem, da bo hitreje in huje. Velja? Super.
Saj ni tako težko!
Všeč bi ti bilo.
OCEANOVIH 8
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.SI
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
V SPOMIN NA JERRYJA WEINTRAUBA
OCEANOVIH 8