‫בפרקים הקודמים:‬
‫אני מוכן.‬
‫חשפנו חרטום של ספינה. תצטרכו לעצור‬ ‫את העבודה עד שנסיים עם החפירות.‬
‫היה לי תור אצל ד"ר באום.‬
‫יכול להיות שאתקשה להיכנס להיריון.‬ ‫-נהיה בסדר.‬
‫אחותי מתחתנת. אני יכולה להביא אורח,‬ ‫אם אתה רוצה לבוא לראות.‬
‫אני מתכבדת להכריז עליכם כבעל ואישה.‬
‫את רשאית לנשק את החתן.‬
‫הספינה הזו היא באמת תגלית מדהימה.‬ ‫פשוט חבל מאוד.‬
‫אתה עוזב את הפרויקט? זו ההחלטה הסופית שלך?‬
‫אני חושש שכן.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫איך ישנת?‬
‫כמו תינוקת.‬
‫לא היו לך סיוטים?‬ ‫-לא.‬
‫איך אתה ישנת?‬
‫בסדר.‬
‫רק בסדר?‬
‫בעטת בי קצת.‬
‫מה?‬
‫כן, בעטת בי מתוך שינה.‬
‫ו...‬ ‫-ומה?‬
‫גנבת את כל השמיכות.‬
‫השתלטת על כל המיטה.‬ ‫-באמת?‬
‫אבל זו הפעם הראשונה שזה קורה.‬
‫ואם זה יקרה שוב,‬ ‫אני אוכל ללמוד לחיות עם זה.‬
‫את שווה כמה בעיטות.‬
‫אבי התלוננה על זה כשהייתי ילדה,‬ ‫אבל חשבתי שהיא ממציאה.‬
‫היא אמרה שהיא נאחזה בייאוש‬ ‫בצד שלה של המזרון.‬
‫אולי כדאי שנשווה בין החוויות שלנו.‬ ‫-באמת.‬
‫אני חזירת מיטה.‬
‫לפחות את לא נוחרת.‬ ‫-חכה שאני אהיה מצוננת.‬
‫טוב, בנות. שרדנו את החתונה,‬ ‫והיא היתה יפהפייה.‬
‫היא היתה מושלמת. מושלמת.‬
‫דרך אגב, מיק הגיע לנמל התעופה הבוקר בשלום?‬
‫בדיוק קיבלתי ממנו הודעה.‬ ‫הוא הספיק לעלות על טיסת ההמשך לקנזס.‬
‫יופי. באמת יש לנו סיכוי‬ ‫להשיג את הפרויקט בוויצ'יטה‬
‫ואנחנו צריכים אותו,‬ ‫כי אוון קינקייד נטש את הפרויקט של המלון.‬
‫זה ממש מפתיע‬
‫כי אוון הצעיר נראה כל כך נחמד.‬
‫נחמד, אבל בלתי צפוי.‬
‫מדברים על החמור.‬
‫זה אני.‬
‫אני מקווה שאני לא מפריע.‬
‫שוב שלום.‬ ‫-היי.‬
‫סבתא, זה אוון.‬ ‫נראה לי שנפגשתם אתמול בחתונה.‬
‫ברוך הבא לבית משפחת או'בריאן.‬
‫תרצה לשתות קפה?‬ ‫-נחמד מאוד מצידך, אבל לא אהיה פה זמן רב.‬
‫בסדר.‬
‫בזמן שאתה מבקר פה, נראה לי‬ ‫שנצא עם הקפה שלנו לצעדה קצרה.‬
‫ניקח את הקפה שלנו לנקודת התצפית.‬
‫נצא?‬ ‫-נהדר.‬
‫נחמד לראות אותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫איך אפשר לעזור לך?‬
‫רק רציתי לתת מתנת חתונה לג'ס ולדיוויד.‬
‫כמה מתחשב מצידך.‬
‫הם גרמו לי להרגיש כמו בבית באכסנייה שלהם,‬
‫אז החלטתי לקנות להם חד קרן.‬
‫הוא בחוץ. גרמתי לך להסתכל.‬
‫קניתי להם שובר מתנה.‬
‫איזה שובר?‬
‫מה שבא להם. טיול ליוון.‬ ‫או שיקנו את יוון עצמה.‬
‫אני צוחק, אבל יוון די זולה כרגע.‬
‫את רצינית?‬
‫מה?‬
‫זו את?‬
‫איזו חמודה.‬
‫תודה.‬
‫טוב, מה אתה רוצה?‬
‫רציתי להיפרד באופן אישי...‬
‫ואני מצטער שהפרויקט שלנו לא הסתדר.‬
‫גם אני.‬
‫מן הסתם, עורכי הדין יטפלו‬ ‫בכל הפרטים הסופיים.‬
‫אתה באמת לא ממשיך בפרויקט? אין דרך חזרה?‬
‫וואו, תראי את הנוף היום.‬
‫זה לא משפיע רק עלינו.‬
‫היו מעורבים בכך מקומות עבודה להמון אנשים.‬
‫אני יודע. זו לא היתה החלטה קלה.‬
‫בחיי, זה מיק כשהוא היה ילד?‬
‫הוא נראה בדיוק אותו הדבר.‬
‫הגב שלי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-לא, אל תגעי. יש לי התכווצות בגב.‬
‫זה אמור לעבור.‬
‫זה בדרך כלל עובר.‬
‫אלא אם כן...‬ ‫-אלא אם כן?‬
‫אלא אם כן זה לא יעבור.‬
‫טוב, תן לי את זה. למי להתקשר?‬ ‫-למנדרייק. הוא יודע מה לעשות.‬
‫מנדרייק.‬
‫אתה מכיר המון אנשים מפורסמים.‬ ‫-הם לא יכולים לעזור לי כרגע.‬
‫לא רציתי שתראי אותי ככה.‬
‫איך?‬ ‫-מתפתל מכאבים.‬
‫אנושי?‬ ‫-מה שתגידי.‬
‫טוב, קח.‬
‫מנדרייק, אני צריך אותך.‬
‫- תחנת כיבוי האש של חופי צ'סאפיק -‬
‫- סי-56‬ ‫מפקד -‬
‫המפקד פה.‬ ‫-הוא בטח יודיע על קפטן חדש.‬
‫מי זה יהיה לדעתך?‬
‫אני מתערבת על כריס סאטן מתחנה תשע,‬ ‫ומייק בתור הסגן החדש.‬
‫שרה, חיפשתי אותך.‬
‫או'בריאן, תסלח לנו לרגע?‬
‫בטח. אני צריך לבדוק מה מצב המלאי.‬
‫שרה, זה רשמי. מייק הרמן יהיה הקפטן החדש.‬
‫נהדר. הוא אדם טוב.‬
‫ואת תהיי הסגנית החדשה. אם תרצי, כמובן.‬
‫זה כואב, אדוני?‬ ‫-כן.‬
‫ועכשיו?‬
‫כן. אתה נהנה מזה?‬
‫אני תמיד נהנה מעבודתי, אדוני.‬ ‫אני צריך להפוך אותך עכשיו.‬
‫זה יכאב?‬ ‫-מאוד, אדוני.‬
‫אבל פשוט תזכור, מה שלא הורג מחשל.‬
‫ואם אני לא רוצה להתחשל?‬ ‫-אחת מכן יכולה לעזור?‬
‫מה אוכל לעשות?‬
‫תחזיקי את שתי הרגליים, ותהפכי כשאני אהפוך.‬ ‫-טוב.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הייתי ממשיך, אבל סבתא שלך מקשיבה.‬
‫כבר שמעתי הכול.‬
‫נראה שיש לך התכווצות בגב, אדוני.‬ ‫-מה אתה אומר?‬
‫אז זה כבר קרה בעבר?‬
‫לא בשנתיים האחרונות. חשבתי שזה עבר.‬
‫זה מצב כרוני. זה אמור לעבור בקרוב.‬
‫תזמין אמבולנס פרטי.‬ ‫תגיד להם להעביר אותי הביתה.‬
‫אל תהיה מגוחך. כל ההרמות‬ ‫והטלטולים האלה לא יעזרו בכלל.‬
‫אתה תישאר על הספה הזו עד שתוכל לקום בעצמך.‬
‫סבתא...‬ ‫-אני לא רוצה לכפות את עצמי עליכן.‬
‫הוא ממש לא רוצה.‬
‫אל תדברי שטויות.‬
‫הבחור נפגע. ואנחנו נעזור לך להחלים.‬
‫אנחנו נטפל בך ונדאג לזה.‬
‫אז תאכל מאפין.‬
‫אני לא יכול.‬
‫איזה מאפין מדהים.‬ ‫-ויש עוד כאלה.‬
‫אני מניח שאוכל להישאר לזמן מה.‬
‫מנדרייק, תביא לי את המחשב‬ ‫ואת הטלפון של העבודה.‬
‫אצטרך להתקשר לליסבון מפה.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫בסדר.‬
‫מנדרייק, תגיד לי.‬ ‫כמה זמן ההתכווצויות האלה נמשכות בדרך כלל?‬
‫קשה לומר, גברתי.‬
‫בפעם האחרונה כשהיינו בברזוויל,‬ ‫זה נמשך רק כמה שעות.‬
‫אבל בזגרב...‬ ‫-עד כדי כך?‬
‫בואי רק נאמר‬ ‫שאנחנו כבר לא רצויים בקרואטיה.‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫את פשוט נראית לי קצת שקטה.‬
‫המפקד לי הציע לי היום את משרת הסגן.‬
‫מה? למה לא סיפרת לי?‬
‫כנראה שהייתי המומה מדי.‬
‫אמרתי לו שאחשוב על זה.‬ ‫אתן לו תשובה בשבוע הבא.‬
‫זה נהדר. כלומר, זה נפלא.‬ ‫-באמת?‬
‫אני באמת רוצה להתקדם כל כך מהר?‬
‫אני באמת רוצה להיות מפקחת?‬ ‫אני שונאת מפקחים.‬
‫את שונאת מפקחים שהם לא את.‬
‫בנוסף, תרוויחי יותר כסף, וזה יעזור לנו.‬
‫נכון, המשכורת גבוהה יותר.‬
‫זה גם הצעד הראשון בדרך למשרת המפקד,‬
‫שזה משהו שתמיד רצית.‬ ‫תוכלי להגיד לכולם מה לעשות.‬
‫אני באמת אוהבת להגיד לאנשים מה לעשות.‬
‫טוב, אז מה הבעיה?‬
‫אני פשוט עדיין לא מוכנה להפסיק לצאת לשטח.‬
‫אני אתגעגע לזה.‬
‫אני אתגעגע לאדרנלין.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫וכשאני איכנס להיריון,‬ ‫אני גם ככה אצטרך לוותר על כל זה, אז...‬
‫כן?‬ ‫-מה, לא?‬
‫לפי ד"ר ארמסטרונג, עליי להיזהר.‬
‫את אומרת שאת לא בטוחה‬ ‫שאת רוצה את משרת הסגן,‬
‫או שאת אומרת שאולי את רוצה לחכות‬ ‫לפני שננסה להיכנס להיריון?‬
‫אני לא יודעת מה אני אומרת.‬
‫לא ברור לי למה אנחנו לא יכולים לאמץ כלב.‬ ‫-אף פעם לא אמרתי שלא.‬
‫אז אפשר לאמץ כלב?‬ ‫-אני...‬
‫הבנת מה הן עשו לך?‬ ‫-כן, וזה מרשים אותי.‬
‫נוכל לדבר על זה.‬
‫יש!‬ ‫-יש!‬
‫אפשר עוד עוף, בבקשה?‬ ‫-תיכף ומיד.‬
‫אני אביא לו.‬ ‫-בסדר.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫בסדר, כשאני לא זז. ראית תמונות מהחפירות?‬
‫הספינה מדהימה. רואה?‬
‫כן. במכון הסמית'סוניאן ממש מתרגשים.‬
‫כמעט שהיה שווה לבנות שם. כדי שיגלו אותה.‬
‫כמעט.‬
‫אני מניח שזה קצת מביך, מה? באתי לפה,‬ ‫יצאתי מהפרויקט, ועכשיו אני תקוע פה.‬
‫זה באמת מביך.‬
‫אז איך נפצעת בגב?‬
‫במקור? הייתי מעורב בתאונה קטנה.‬
‫משהו רציני?‬
‫יצאתי ממנה בשלום.‬
‫העוף טעים.‬
‫תגיד לסבתא.‬ ‫-העוף טעים, גברת או'בריאן.‬
‫אוון, אין בעד מה.‬
‫נחמד מצידך לומר את זה.‬
‫ולקינוח, יש לנו קראמבל אוכמניות.‬
‫תודה, מתוק מצידך.‬
‫אבל כדאי שאזוז.‬
‫או שלא.‬ ‫-אתה נשאר פה.‬
‫אני אביא שמיכות, ואציע לך את הספה. בסדר.‬
‫מביך.‬ ‫-מביך.‬
‫- חנות החיות של קרופורד -‬
‫היי, תודה על העזרה, קווין.‬ ‫-אתה צוחק?‬
‫לעזור לאחי הקטן, להניף פטיש? כולם מנצחים.‬
‫היי, אתם צריכים עזרה? הבאתי עוד זוג ידיים.‬
‫הידיים האלה.‬
‫כמה שיותר, יותר טוב. תודה, לוק.‬ ‫-בכיף.‬
‫יופי של מקום.‬ ‫-תודה.‬
‫מה דעתך, זה יכול להיות משרד עורכי דין?‬
‫כן, למה לא?‬
‫אז מאיפה מתחילים?‬
‫עם חולץ המסמרים.‬ ‫-בסדר.‬
‫נשמע כמו עורך דין אמיתי.‬
‫אז מה אני יכולה לעשות?‬
‫קחי משקפיים, ושמרי מרחק.‬
‫הבנתי.‬
‫קווין, אתה מוציא עצבים מסיבה כלשהי?‬
‫מה? לא.‬
‫אולי.‬ ‫-רוצה לדבר על זה?‬
‫כי אם אתה רוצה, לי יש על מה לדבר.‬
‫לא, אני מעדיף פשוט לשבור דברים.‬
‫לך על זה.‬
‫היי.‬
‫אז משרד עריכת דין משלך, מה?‬
‫נראה ככה. תן לי לנחש, אתה שונא עורכי דין.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬ ‫-כולם שונאים עורכי דין.‬
‫חוץ מעורכי דין אחרים, מה?‬
‫לא, גם אנחנו שונאים אותם.‬
‫היי, אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫בשביל חבר של חבר.‬
‫בטח. אבל החבר של החבר הזה הוא אתה, נכון?‬
‫כן.‬
‫תקשיב, אבא שלך וקווין היו נהדרים כלפיי‬
‫עם העבודה ב"ברידג'"...‬
‫אבל הם כבר יודעים את זה.‬
‫אני אסיר משוחרר.‬
‫כן.‬
‫טוב. אז אבא וקווין יודעים. סיפרת לברי?‬
‫אני אספר לה בסוף השבוע.‬ ‫אני פשוט מחכה לרגע המתאים.‬
‫אנשים לא תמיד מגיבים היטב לחדשות האלה.‬
‫היא תבין. אבל תספר לה, טוב?‬
‫כן, אעשה זאת.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אתה אח טוב.‬ ‫-היא אחות טובה.‬
‫עכשיו, מה רצית לשאול אותי?‬ ‫-לא משנה, אני...‬
‫לא, אתה עוזר לי,‬ ‫אז אתה זוכה בייעוץ משפטי בחינם.‬
‫בסדר.‬
‫תראה, קצין המבחן שלי עושה לי חיים קשים.‬
‫אני עושה הכול לפי הספר,‬ ‫כל דבר קטן שדרוש ממני,‬
‫אבל לא משנה מה אני עושה,‬ ‫נראה שהוא פשוט נטפל אליי.‬
‫יש משהו שאוכל לעשות כדי להחליף אותו?‬
‫אני לא בטוח, אבל אשמח לבדוק בשבילך.‬
‫תודה, אחי. אני ממש מעריך את זה.‬
‫כן.‬ ‫-מגניב.‬
‫לא רע בכלל.‬
‫תודה.‬
‫תמשיכי.‬
‫יש לה עין טובה.‬
‫לקומפוזיציה, לצבע.‬
‫באמת?‬
‫או שנולדים עם זה או שלא.‬
‫ואתה נולדת עם זה.‬
‫זו הקללה שלי.‬
‫למה אתה לא מצייר יותר?‬
‫כבר ציירתי הכול. נמאס לי.‬
‫מבחינתה, זה חדש.‬
‫בגלל זה באת לפה?‬
‫אלא מה?‬
‫בהחלט לא כדי לשמוע את כלתך מנסה‬ ‫למכור לי תצוגת אומנות לכבודי.‬
‫חשבתי שאולי זה בגלל המאפינס.‬
‫את באמת מכינה מאפינס נהדרים.‬
‫תיהנה.‬
‫הציורים של קרי מעולים, לא?‬
‫כן. סבתא אומרת שהיא מוכשרת.‬
‫את חושבת שגם אני?‬
‫מוכשרת? כמובן שכן.‬
‫לא יודעת.‬
‫מותק, פשוט עדיין לא גילית מה הכישרון שלך.‬
‫תצטרכי למצוא אותו.‬ ‫איש מאיתנו לא גילה אותו סתם ככה.‬
‫אבל מה אתם מצאתם?‬
‫כל מיני דברים.‬
‫קרי מוכשרת באומנות.‬
‫דודה ברי בכתיבה.‬
‫אני מוכשרת עם מספרים.‬
‫את תמצאי את הכישרון שלך. תסמכי עליי.‬
‫מה הכישרון שלו?‬
‫שלו?‬
‫הכישרון שלו הוא‬ ‫שהוא אף פעם לא מפסיק לחשוב.‬
‫- חנות החיות של קרופורד -‬
‫אתה בטוח ששום דבר לא מטריד אותך?‬
‫טוב, אולי יש משהו.‬ ‫-טוב, דבר.‬
‫הציעו לשרה קידום בעבודה. לתפקיד הסגנית.‬
‫נשמע לי כמו חדשות נהדרות.‬
‫נכון? אבל היא לא בטוחה שהיא רוצה בכך.‬
‫טוב. למה לא?‬
‫היא אומרת שהיא לא מוכנה לוותר‬ ‫על עבודת השטח, ואני מבין אותה.‬
‫אבל היא חושבת...‬
‫שאולי היא רוצה לחכות זמן מה‬ ‫לפני שננסה להיכנס להיריון.‬
‫וזה בסדר, כי...‬
‫יש לנו זמן. נכון?‬
‫אבל תמיד היתה לנו נקודת מבט משותפת,‬
‫ועכשיו אני מתחיל לחשוש שאולי זה השתנה.‬
‫אני לא מומחית בחיי הנישואין,‬
‫אבל נדמה לי שהקטע הוא‬ ‫לחשוב אחרת על דברים מסוימים‬
‫אבל עדיין להיות ביחד, לא?‬
‫את צודקת.‬
‫את ממש חכמה.‬ ‫-טוב...‬
‫את צריכה להיות סופרת, את יודעת?‬ ‫-אני מנסה.‬
‫פשוט דבר איתה.‬
‫כן, אני אעשה את זה.‬
‫תודה. על מה רצית לדבר?‬
‫על סוף השבוע שעבר.‬
‫את מתכוונת לזה שהתעסקת‬ ‫עם שני גברים ועם חתונה? מרשים מאוד.‬
‫אני לא יכולה להיות בן אדם כזה.‬
‫אז תבחרי באחד מהם.‬
‫כן.‬
‫אני צריכה לבשר את הבשורה לג'רי טראסק.‬
‫אם היית במקומו, איך היית רוצה שאספר לך?‬
‫גשי ישר לעניין.‬ ‫כמו לתלוש פלסטר. זו הדרך היחידה.‬
‫חשבתי שתגיד את זה. אני לא רוצה להיות הרעה.‬
‫תאמיני לי, עדיף ככה.‬
‫תני לו להמשיך בחייו. תבהירי לו מה מקומו.‬
‫כן. אתה צודק.‬
‫זה מה שכדאי לי לעשות.‬
‫זה טוב, קלאוס.‬ ‫אבל טקטיקת "לעמוד שלך" מסתורית מדי.‬
‫תגרום לזה שאם זה יופיע,‬ ‫יהיה סיכוי גדול יותר לקבל תוכן דומה.‬
‫בדיוק, אז יהיה יותר מומנטום בזמן אמת. כן.‬
‫בסדר.‬
‫מר קינקייד?‬ ‫-תקראי לי אוון.‬
‫אתה באמת חושב כל הזמן?‬ ‫-כן.‬
‫כי כשאני צופה בסרטונים האלה,‬ ‫אמא אומרת שאני מבזבזת את הזמן.‬
‫זו רק דעתה.‬
‫אני חושב שזו דרך להירגע.‬ ‫אבל במקרה שלי, זו גם עבודה.‬
‫באמת?‬ ‫-זה אתר בבעלותי.‬
‫באמת?‬ ‫-קניתי אותו בשנה שעברה.‬
‫מגניב מאוד.‬ ‫-ככה אני חושב.‬
‫את אוהבת מחשבים?‬ ‫-אני אוהבת משחקי מחשב.‬
‫חשבת פעם ליצור משחק?‬ ‫-אתה מסוגל לעשות את זה?‬
‫בטח. הנה.‬
‫תני לי להראות לך.‬
‫זו ברי או'בריאן בכבודה ובעצמה,‬ ‫הסופרת המפורסמת.‬
‫היי, ג'רי.‬
‫זה לא טוב.‬
‫ג'רי, נכון שהזמנתי אותך לחתונה.‬
‫וממש נהניתי.‬
‫גם אני. אני פשוט...‬
‫אני פשוט צריכה לוודא שאנחנו באותו ראש.‬
‫נראה לי שאנחנו לא, אבל תמשיכי.‬
‫אני לא חושבת שאני חשה כלפיך‬ ‫מה שאתה חש כלפיי.‬
‫ואנחנו עובדים ביחד, אני רק...‬
‫אני חושבת שעדיף לתלוש את הפלסטר עכשיו,‬ ‫לפני שיהיה מוזר מדי.‬
‫אני מבין לגמרי. אין צורך להוסיף אף מילה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫תזמון הוא הכול. וזה לא הרגע המתאים.‬
‫חוזרים לקשר על בסיס מקצועי. עשינו עסק?‬
‫בהחלט. תודה.‬ ‫-את לא צריכה להודות לי על כלום.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, בהצלחה בשיעור שלך.‬
‫כן. תודה רבה.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫ביי.‬ ‫-נתראה.‬
‫איך הולך לך עם ג'יי?‬
‫בסדר. הוא מוצא חן בעיניי.‬
‫אבל?‬
‫שום דבר. הוא נחמד ומתחשב.‬
‫אבל את לא מוכנה לקפוץ למים.‬
‫מה זאת אומרת, "לקפוץ למים"?‬
‫את יודעת מה זאת אומרת. המים.‬
‫אתם יוצאים? הוא חבר שלך?‬
‫אלוהים. אפשר לדבר על משהו אחר?‬
‫מה ג'יי חושב על זה שאוון ישן אצלך?‬
‫אוון לא ישן אצלי. הוא נתקע עם גב תפוס.‬
‫בבית שלך.‬
‫כן. ולא סיפרתי לג'יי,‬ ‫כי הוא חושב שאוון בקטע שלי.‬
‫כאילו, שאני מוצאת חן בעיניו.‬
‫לא נראה לי שזה מוזר.‬
‫תאמיני לי, אני לא מוצאת חן‬ ‫בעיני אוון קינקייד.‬
‫אוון קינקייד מוצא חן בעינייך?‬
‫טוב, אני משנה נושא.‬
‫איך חיי הנישואין?‬
‫מושלמים.‬
‫אז למה את פה עם אחותך הגדולה‬
‫ולא צמודה לזרוע של בעלך?‬
‫כן, אני צריכה לדבר איתך על משהו.‬
‫זו לא בעיה, כמובן.‬
‫מכירה את זה שבסרטים הכול תמיד נגמר בחתונה?‬
‫חתונה, סוף שמח, נגמר הסרט.‬
‫מה קורה אחר כך?‬
‫מה קורה אם את מגלה שאת חזירת מיטה?‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-דיוויד אמר שאני בועטת בו מתוך שינה.‬
‫את עדיין עושה את זה?‬ ‫-עשיתי את זה?‬
‫כשהיינו קטנות ויצאנו לטיולים משפחתיים‬ ‫ונאלצנו לחלוק חדר במלון.‬
‫את מסוגלת לדמיין לילה עם קנגורו?‬
‫כן.‬
‫אבל זה בסדר. זה היה ממש אחרי שאמא עזבה,‬
‫ועברת תקופה של חרדות.‬
‫אולי. אבל איזו סיבה יש לי‬ ‫להיות בחרדה כרגע?‬
‫אני לא בדיוק מטפלת מוסמכת.‬
‫את יותר טובה ממטפלת מוסמכת.‬ ‫את אחותי הגדולה.‬
‫את חושבת שקורה שם משהו?‬
‫הוא לא הטיפוס הרגיל שלה.‬
‫לא.‬
‫כן, אוון. אני אטפל בזה מיד.‬
‫זה מדהים. אבי, תראי.‬
‫ככה הם חושבים שנראתה הספינה.‬
‫לפי מה שחשפנו עד כה.‬
‫את מתארת לעצמך הפלגה‬ ‫מעבר לאוקיינוס בדבר הזה?‬
‫נראה לי צפוף למדי.‬ ‫-ספרי לי על זה.‬
‫אלה מסמכי הפשרה שהכנתי לסיום ההסכם שלנו.‬
‫היא הוגנת למדי. יותר מכך.‬ ‫מנדרייק, תוכל להקריא לה?‬
‫אני יכולה לקרוא בעצמי.‬
‫באמת? אני תמיד מפספס דברים‬ ‫כשאני קורא עם העיניים.‬
‫אני צריך לקרוא עם האוזניים.‬ ‫-טוב. קייטלין,‬
‫רוצה ללכת לשחק עם זה בחדר?‬
‫היא לא משחקת. היא מעצבת משחק מחשב.‬
‫אפשר לראות?‬
‫בינתיים הצלחתי לגרום לסלע להתדרדר‬ ‫במורד הגבעה ולמחוץ את הטרול.‬
‫יופי. אני שונא טרולים.‬ ‫זה לא רע בכלל, קייטלין.‬
‫תמשיכי.‬
‫אבל אתה עוזב.‬
‫איך אוכל להראות לך את זה כשאסיים?‬ ‫-אני אתן לך את כתובת המייל הפרטית שלי.‬
‫רק אל תתני אותה לאמא שלך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה מלא הפתעות.‬
‫אני טוב עם ילדים. מנדרייק אומר‬ ‫שזה בגלל שאני צעיר ברוחי.‬
‫אמרתי שאתה אדם שחזר לגיל ההתבגרות, אדוני.‬
‫אותו הדבר.‬
‫השעה כמעט שש.‬ ‫סליחה, אני צריך לדבר עם החוף.‬
‫מנדרייק.‬
‫בעצם אני לא יודעת בכלל,‬ ‫מנדרייק הוא השם הפרטי או שם המשפחה שלך?‬
‫לא זה ולא זה, גברתי.‬
‫לא קוראים לך מנדרייק?‬ ‫-לא.‬
‫משעשע אותו לקרוא לי כך.‬
‫וואו, בטח מתיש להיות הוא.‬
‫אין לך מושג, גברתי.‬
‫בבקשה, אל תקרא לי "גברת". תקרא לי אבי.‬ ‫-בסדר. אבי.‬
‫תקשיב, הוא באמת לא קורא?‬ ‫הוא עד כדי כך עצלן?‬
‫הוא לא עצלן, אבי. נהפוך הוא.‬
‫אל תגיד לי שהוא לא יודע לקרוא.‬ ‫-הוא יודע.‬
‫הוא לא מתבייש בזה.‬
‫אוון סבל מדיסלקציה בתור ילד.‬
‫הוא לא אובחן,‬ ‫וחשבו שהוא עצלן וחסר מוטיבציה.‬
‫זו אחת הסיבות לכך שהוא לא למד באוניברסיטה.‬
‫הוא גבר על הקושי הזה מאז, אבל קריאה‬ ‫היא לא אחת מהפעילויות האהובות עליו.‬
‫וואו, לא היה לי מושג.‬
‫הוא בנה את עצמו במו ידיו, מה?‬
‫לחלוטין. איש לא האמין בו,‬ ‫אז אוון נאלץ להאמין בעצמו.‬
‫אתה איתו כבר הרבה זמן?‬ ‫-די הרבה.‬
‫תגיד, איך הוא נפצע בגב? הוא אמר‬ ‫שהוא היה מעורב בתאונת דרכים.‬
‫הוא מעולם לא סיפר לי עליה.‬ ‫אולי הוא יספר לך יום אחד.‬
‫והדרקון מציל את הנסיכה מהנסיך הרשע.‬
‫את לומדת.‬ ‫-שלום.‬
‫הבאתי את עלון המידע על המכירה השקטה‬ ‫של איגוד ההורים והמורים,‬
‫שהסכמת לעזור בה ברוב טיפשותך.‬
‫זה לא הוגן. תפסת אותי ברגע של חולשה,‬ ‫ונתת לי שוקו חם אצל סאלי.‬
‫אני פשוט מרושע. היי, קייטלין.‬
‫היי, מר רוס. מה הכישרון שלך?‬
‫עוברים עליה כל מיני דברים.‬
‫נכון.‬
‫על כולנו, לא?‬
‫מעולם לא חשבתי על זה באמת.‬
‫הכישרון שלי?‬
‫הוראה, אני מניח.‬
‫ומוזיקה. אני מנגן קצת על גיטרה.‬
‫למה אני לא יודעת על זה?‬
‫אף פעם לא שאלת.‬
‫יש לי גיטרה.‬ ‫-את מנגנת?‬
‫הייתי בכמה שיעורים, אבל לא המשכתי.‬
‫אני אשמח מאוד ללמד אותך.‬
‫מותר לי, אמא?‬ ‫-בטח.‬
‫בסדר. אני מצפה לכך.‬
‫תכתבי לי באילו ימים.‬ ‫-בשמחה.‬
‫בסדר.‬
‫אמא, את מחבבת את ג'יי?‬
‫בטח שאני מחבבת את ג'יי.‬
‫אבל את "מחבבת" אותו?‬
‫על זה את והחברות שלך מדברות בבית הספר?‬
‫כן, אבל הן נותנות לי תשובות.‬
‫בנות.‬
‫אני צריכה לשמוע את דעתכן.‬
‫בהחלט. בכל הכנות, איזה צעיף?‬ ‫הלבן עם האדום, או הצבעוני?‬
‫הלבן עם האדום.‬
‫בסדר.‬ ‫-למה?‬
‫רק תהיתי.‬
‫טוב, את נראית טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫סבתא...?‬ ‫-הולכת לדייט?‬
‫איליין היתה אישה יפהפייה.‬
‫ההשראה שלי.‬
‫אני לא בטוח אם היא נתנה לי השראה,‬ ‫או שציירתי רק כדי להרשים אותה.‬
‫הכול השתנה, נכון?‬
‫ובכן...‬
‫לא כל כך.‬
‫אני אפילו לא יודע מה אני אוכל.‬
‫זה נקרא "שווארמה".‬
‫אני אפילו לא יכול לאיית את זה.‬
‫טעים לך?‬
‫זה טעים.‬ ‫-כדאי שתלמד לאיית את זה.‬
‫אולי.‬
‫מה קרה למסעדה הסינית שהיתה שם?‬
‫ה"גארדן וויו".‬
‫האגרולים הכי טעימים בסביבה.‬ ‫דיאן ינג ניהלה אותה.‬
‫מה קרה לה?‬
‫היא נפטרה לפני המון שנים.‬ ‫-כמה טיפוסי.‬
‫זו דרכו של העולם.‬
‫אנו חיים ומתים, וכדאי מאוד להפיק את המיטב.‬
‫בעלך, צ'רלס, בנה את המזרקה הזו, נכון?‬
‫נכון מאוד.‬
‫למעשה...‬
‫הוא בנה אותה פעמיים.‬
‫בפעם הראשונה, היא לא מצאה חן בעיניו,‬ ‫אז הוא הרס את הכול באחד הלילות,‬
‫והתחיל מחדש.‬
‫הוא האדם היחיד שהיתה לו בעיה איתה.‬
‫אבל הוא היה כזה.‬
‫- האכסנייה‬ ‫באיגל פוינט -‬
‫קר לך, מותק?‬ ‫-לא.‬
‫אז מה הקטע של הגרביים?‬
‫הגרביים?‬
‫הם נועדו להזכיר לי את כפות הרגליים שלי.‬
‫כדי שלא אבעט בך כל הלילה.‬
‫ג'ס...‬
‫אני מבטיחה שלעולם לא אשתלט שוב על המיטה.‬
‫אני כל כך מצטער שאמרתי משהו.‬ ‫לא התכוונתי להעליב אותך.‬
‫זה דווקא היה מצחיק בעיניי.‬ ‫-מצחיק? אבי אמרה שאני קנגורו.‬
‫נכון, אבל קנגורו יפהפה.‬
‫את הקנגורו שלי.‬
‫זה לא מצחיק. אולי הנישואים שלנו אבודים?‬
‫הם לא אבודים. אני אלמד לחמוק מהרגליים שלך.‬
‫ברצינות, אולי אני בועטת בך בלילות‬ ‫בגלל שאני בחרדה.‬
‫למה שאהיה בחרדה?‬
‫לא יודע.‬
‫בואי נחשוב על זה.‬
‫אנחנו מנהלים עסק‬ ‫שיש לו אחוזי כישלון גבוהים מאוד.‬
‫שינית את חייך לחלוטין רק לאחרונה.‬
‫התחייבת לקשור את עצמך לאדם אחר‬ ‫עד שהמוות יפריד ביניכם.‬
‫את חושבת שאולי את לא רוצה ילדים‬ ‫ואת לא בטוחה איך אני מרגיש לגבי זה,‬
‫וגילית שצריך להחליף את תנור ההסקה.‬
‫באמת?‬ ‫-אה, כן. צריך להחליף את תנור ההסקה.‬
‫נהדר.‬
‫גם אני בחרדה. לגבי הכול, אבל...‬
‫בואי פשוט נהיה בחרדה ביחד.‬
‫ככה זה כשנשואים.‬ ‫-זוגות שעוברים את החיים בבהלה?‬
‫כן, לפעמים.‬
‫איך אתה מרגיש באמת בנוגע לילדים?‬
‫את חושבת שזה העניין?‬
‫אם לא, אני סובלת‬ ‫מתסמונת הרגליים חסרות המנוחה.‬
‫אני אפילו לא יודעת מה זה.‬
‫בכל מקרה, אני אוהב אותך...‬
‫ואני אוהב את הרגליים שלך...‬
‫ואני רוצה לעזור לך‬ ‫לחיות את חייך לפי רצונך.‬
‫החלטת לגבי משרת הסגן?‬
‫כן. החלטתי כבר חמש פעמים הבוקר.‬
‫הבעיה היא שאני מחליטה משהו אחר כל פעם.‬
‫להסכים, לסרב, להסכים.‬
‫זה בסדר, יש לך מספיק זמן.‬
‫מתי המפקד רוצה תשובה?‬ ‫-בארוחת הבוקר עם הפנקייקים.‬
‫אז מחר. טוב,‬
‫מה שלא תחליטי לומר לו, זו הקריירה שלך.‬
‫זו חייבת להיות ההחלטה שלך.‬
‫שרה, היי.‬
‫המפקד לי רוצה לדבר איתך.‬ ‫-תיכף אגיע.‬
‫אוי, לא. מה אם הוא רוצה תשובה עכשיו?‬
‫אז תצטרכי להחליט.‬
‫ולא משנה מה תחליטי, אני איתך.‬
‫כל הכבוד.‬
‫תודה, אבל כואבות לי האצבעות.‬
‫באמת? אז אולי כדאי שנשתה משהו.‬
‫את צמאה?‬ ‫-בטח.‬
‫טוב, קדימה. בואי נפשוט על המקרר, בסדר?‬
‫מה יש לכם? משהו טוב?‬
‫נשמעתם נהדר בחוץ.‬
‫ג'יי מורה טוב.‬
‫נכון.‬
‫יש לנו לימונדה?‬
‫כן, אני כבר מביאה. רוצים בראוניז?‬ ‫-בראוניז וחלב?‬
‫גיליתי שאני רגישה ללקטוז.‬ ‫אני לא יכולה לשתות חלב.‬
‫אני יכול?‬
‫חלב אחד בדרך.‬
‫אפשר לקבל לימונדה?‬
‫אני מת על לימונדה.‬
‫ג'יי.‬
‫זה אוון קינקייד.‬
‫באמת?‬
‫נתפס לאוון הגב.‬
‫זה ג'יי רוס.‬
‫המורה למוזיקה. שמעתי אתכם מנגנים.‬
‫הייתם נהדרים.‬
‫סליחה, הייתי קם, אבל אני מוגבל כרגע.‬ ‫אבי היתה נחמדה והציעה לי להישאר פה זמן מה.‬
‫באמת נחמד מצידה.‬ ‫-לא היתה לי הרבה ברירה.‬
‫הנה הלימונדה שלך.‬ ‫-תודה, קייטלין.‬
‫אני מת על הקשים האלה.‬ ‫אני זוכר אותם מהילדות שלי.‬
‫ג'יי, זוכר אותם?‬ ‫-כן, אני זוכר אותם.‬
‫חשבתי ללמוד לנגן על גיטרה. תוכל ללמד אותי?‬
‫אני לא באמת מלמד גיטרה.‬ ‫-מה אתה עושה, ג'יי?‬
‫אני מורה בבית ספר יסודי.‬ ‫-לא נכון. מרתק.‬
‫כן.‬ ‫-טוב, בוא ניתן לאוון לנוח קצת.‬
‫נעים להכיר אותך, ג'יי.‬ ‫-כן, גם אותך.‬
‫בחור מעניין.‬ ‫-כן, אפשר לומר.‬
‫כואב לו, אבל הוא נהנה מתשומת הלב.‬
‫אין לו מספיק תשומת לב? הוא מיליארדר.‬
‫כן, אבל...‬
‫יש בו יותר ממה שרואים על פני השטח.‬
‫ככל הנראה, מעולם לא היתה לו משפחה.‬
‫מסכן.‬
‫אני באמת מרחם על טייקון בקנה מידה עולמי?‬
‫לא, כלל וכלל לא. לא.‬
‫היי, למה שלא תנגן משהו?‬ ‫אף פעם לא שמעתי אותך מנגן.‬
‫בטח, כן.‬
‫וואו, ג'יי, זה היה נפלא.‬
‫בכלל לא ידעתי.‬
‫יש בי דברים שלא רואים על פני השטח.‬
‫או'בריאן. תוכל לבוא לעזור לי לסדר את השלט?‬
‫כן, בטח. נשמע לי ממש כמו עבודה של חובש.‬
‫תן לי שנייה.‬
‫היי, או'בריאן, הוזעקנו.‬ ‫עדיפות בדרגה שתיים.‬
‫ייתכן שיש לנו פרוטוקול 19 ברחוב מרקט.‬
‫טוב. מצטער,‬ ‫תצטרך למצוא מישהו אחר. הוזעקנו.‬
‫אתה צריך עזרה?‬
‫בטח. תוכלי להחזיק את הסולם‬ ‫ואני אעלה לסדר את השלט?‬
‫תחזיק אותו אתה, אני אטפס. אני רגילה לזה.‬
‫מה שתגידי, הסגנית.‬
‫שמעת על זה, מה?‬
‫קשה לשמור על סודות בתחנה. אז זה נכון?‬
‫יש דיונים על זה.‬
‫- ארוחת הפנקייקים השנתית -‬
‫רדי, אני אזיז את הסולם.‬ ‫-לא, אני מסתדרת.‬
‫היי, את בסדר?‬
‫שרה!‬
‫לא ברור לי למה את...‬
‫כן. נתראה בסוף השבוע.‬
‫חדשות רעות?‬
‫זו היתה ארין קינלי.‬
‫היא מנהלת גלריה בסוהו.‬
‫היא אמרה שדריסקול עשה איתה הסכם‬ ‫באמצע שנות השמונים,‬
‫ממש אחרי פטירתה של אשתו.‬
‫איזה מין הסכם?‬ ‫-היא אמרה שהוא נתן לה זכויות בלעדיות‬
‫לכל עבודות האומנות שלו, ללא מגבלת זמן.‬
‫אז היא מחזיקה בכל הזכויות על הציורים שלו?‬
‫זה מה שהיא אומרת.‬ ‫אז היא מסרבת לתת לי להציג אותם.‬
‫זה מגוחך. גם אם הזכויות בידיה,‬
‫הם לא יהיו שווים יותר‬ ‫אם תהיה לו תערוכה גדולה?‬
‫כן, יכול להיות.‬
‫אבל היא אמרה שהיא מעדיפה‬ ‫לחכות שהערך שלהם יעלה.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-ערך יצירותיו של אומן גדל בצורה מעריכית‬
‫מיד לאחר שהוא מת. היא אמרה‬ ‫שהיא לא תצטרך לחכות הרבה זמן.‬
‫וואו, ממש לב של אבן.‬
‫אומר לזכותה שהיא הודתה לי‬
‫על זה ששכנעתי את דריסקול לערוך תערוכה.‬
‫היא אמרה שהיא תשקול‬ ‫לתת לי עמלה קטנה מהמכירות.‬
‫וואו. איך הגבת?‬ ‫-אמרתי שאני מעריכה את זה.‬
‫ואז אמרתי לה איפה בדיוק היא יכולה‬ ‫לדחוף את העמלה שלה.‬
‫בכל מקרה, היא תגיע בסוף השבוע.‬
‫היא רוצה ללכת להעיף מבט ב"ציורים שלה".‬
‫אז מה תעשי?‬
‫נדמה לה שהיא יכולה להפחיד אותי עם הקטע‬ ‫של "עולם האומנות של ניו יורק"?‬
‫היא לא יודעת שגם לי יש כמה קטעים משלי.‬
‫אוון?‬
‫זה נס. החלמתי.‬
‫נראה לי שזה בזכות קראמבל האוכמניות של נל.‬
‫אני שולח דוגמית לבדיקה ב"קליניקת מיו".‬
‫אני שמחה שאתה מרגיש יותר טוב.‬
‫אני לא יכול להודות לך מספיק‬ ‫על האירוח שכפיתי עלייך.‬
‫אלה היו באמת כמה מהימים הכי טובים בחיי.‬
‫אני אקנה ספה כזאת בדיוק‬ ‫ואקח אותה לכל מקום.‬
‫אתה מחמיא לספה שלי.‬
‫יש לך את ההסכם על פירוק השותפות בינינו?‬
‫כן. הוא ממש פה.‬
‫יופי. חתמת עליו?‬
‫כן. ואני חייבת לומר שהוא נדיב מאוד.‬
‫ככה חשבתי.‬
‫דרמטי, מה?‬
‫למה עשית את זה?‬ ‫-היה לי זמן לחשוב.‬
‫עליי לזכור לשכב על הספה במשך ימים שלמים‬ ‫לעיתים קרובות יותר. זה באמת מנקה את הראש.‬
‫את רואה את זה?‬
‫זה לא מכשול.‬
‫זו הזדמנות.‬ ‫אז מה אם נצטרך לדחות את הבנייה?‬
‫תחשבי על היתרונות. תכננתי הכול.‬
‫טוב. אז נעביר את המלון לחלקה הסמוכה.‬
‫קניתי אותה הבוקר.‬
‫ובחלקה הישנה נבנה מוזיאון‬ ‫שהספינה תהיה בתוכו,‬
‫יחד עם כל החפצים שנמצאו,‬ ‫נהפוך את הכול לאירוע. כולם מנצחים.‬
‫זה רעיון נהדר.‬ ‫-נכון?‬
‫וקיבלתי אותו מצפייה במשפחה שלך.‬ ‫קורים לכם כל כך הרבה דברים.‬
‫חתונה, בעיות בעסקים, מייגן והאומנות,‬
‫קייטלין עם משבר אמצע החיים, ג'יי והגיטרה.‬
‫הוא מאוהב בך. את יודעת את זה, נכון?‬ ‫נל עם הדייט שלה,‬
‫שהיה מעולה, דרך אגב.‬
‫רגע, איך אתה יודע את כל זה?‬ ‫-רבצתי על הספה.‬
‫נראה לך שרק נמנמתי ושיחקתי במשחקי מחשב?‬
‫ככה זה נראה.‬ ‫-אני מתבונן. אני סופג דברים.‬
‫וחשבתי שאם משפחת או'בריאן מסוגלת‬ ‫לעשות את כל זה,‬
‫אז אני בטח יכול לבנות מלון‬ ‫שתהיה בו גם ספינה.‬
‫אני שמחה שיכולנו לעזור.‬
‫המזוודות במכונית והמטוס מוכן, אדוני.‬
‫תבטל את המטוס, סע אל הבית,‬
‫ותפרוק את המזוודות.‬ ‫אנחנו נשארים בחופי צ'סאפיק. נתראה.‬
‫תודה, אבי.‬
‫איפה אוון?‬
‫הוא הלך. פחות או יותר.‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫יש לי זמן.‬
‫רגע. היי, קווין, מה קורה?‬
‫מיד נגיע. שרה. היתה תאונה.‬
‫- חדר מיון -‬
‫קווין. מה שלומה?‬ ‫-אנחנו עוד לא יודעים כלום.‬
‫היא תהיה בסדר, קווין.‬ ‫-מר או'בריאן?‬
‫כן.‬
‫אשתך בסדר. היא רוצה לראות אותך.‬ ‫-תודה.‬
‫היי. איזו הקלה.‬ ‫-כן.‬
‫היי.‬
‫אני כל כך נבוכה.‬
‫נבוכה?‬ ‫-הרופא אמור להגיע כל רגע.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך, אבל אני לא מאמינה.‬
‫אני מסכנת את חיי כל יום בשריפות,‬
‫ובסוף אני נופלת מסולם מטופש‬ ‫בזמן שאני מסדרת שלט מטופש?‬
‫זה יכול לקרות לכל אחד.‬ ‫-אבל זה קרה לי.‬
‫אני הייתי אמור לטפס. רמירז ביקש ממני קודם.‬
‫אתה יודע מה? לא היית חוטף סחרחורת‬ ‫ומאבד את שיווי המשקל שלך.‬
‫אני לא יודעת מה קרה.‬ ‫-היי, מה את עושה?‬
‫הולכת הביתה. אני שונאת בתי חולים.‬ ‫-לא, שרה, את לא יכולה פשוט לעזוב.‬
‫הם צריכים להגיד לך שאת יכולה ללכת.‬ ‫-אני יכולה לצאת בעצמי.‬
‫שרה, הם חייבים לוודא שאת בסדר.‬ ‫-אני יודעת שאני בסדר. רואה? אני בסדר.‬
‫היי, בואי הנה.‬
‫בואי לפה. שבי. תחזרי למיטה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני שונאת בתי חולים.‬
‫גם אני. מקומות איומים.‬ ‫לא הייתי פה אם לא הייתי עובדת כאן.‬
‫ואת, שרה או'בריאן, רשאית ללכת.‬ ‫את בריאה לחלוטין.‬
‫כמה חבלות, אבל אין עצמות שבורות.‬
‫כמובן שתצטרכי לנוח בימים הקרובים.‬
‫אבל אני לא צריכה להגיד לך את זה.‬ ‫-אני עדיין מרגישה מסוחררת.‬
‫לפי בדיקת הדם שלך, זה הגיוני.‬
‫אבל אין מה לדאוג. אין סיבוכים.‬
‫באיזה חודש את?‬
‫לפי המבטים הריקים שלכם,‬ ‫כנראה שאני הראשונה שמבשרת לכם.‬
‫מזל טוב. את בהיריון.‬
‫תרגום כתוביות: ירדן טל‬
‫בפרק הבא:‬ ‫-היה פעם משהו ביניכם?‬
‫עוד לא ניהלנו את השיחה הזו.‬ ‫-איזו?‬
‫על מה שקרה בזמן שלא היינו ביחד.‬
‫למה שאמרתי לך אין קשר ללוק.‬ ‫-ידעת שהוא השתחרר מהכלא לאחרונה?‬
‫אין כלום ביני לבין אוון קינקייד.‬
‫זה מהלך קלאסי.‬ ‫-החטיפה.‬
‫"החטיפה"?‬
‫הוא חוטף אותך לאיזה מקום רומנטי.‬ ‫-עשית את זה?‬
‫כן.‬ ‫-למה לא סיפרת לי?‬
‫כי לא רציתי שתביטי בי‬ ‫כמו שאת מביטה בי עכשיו.‬