Tidligere i serien:
Jeg er klar.
Vi har fundet en skibsbov. Stands arbejdet, mens vi udgraver.
Jeg mødtes med dr. Baum.
-Jeg får svært ved at blive gravid. -Vi klarer det.
Min søster skal giftes. Du er inviteret, hvis du vil med.
Det er mig en ære at erklære jer for gift.
Nu må du kysse brudgommen.
Det skib er en fantastisk opdagelse. Det er bare en skam.
-Trækker du dig endeligt fra byggeriet? -Ja.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Hvordan har du sovet?
Som en baby.
-Ingen mareridt? -Nej.
Hvordan har du sovet?
Fint nok.
Kun fint nok?
Du sparkede en smule.
Hvabehar?
Du sparkede mig i søvne.
-Og... -Og?
Du stjal dynerne.
-Du overtog hele sengen. -Gjorde jeg?
Det er første gang, det er sket.
Og sker det igen, må jeg lære at leve med det.
Du er et par spark værd.
Abby brokkede sig, da jeg var barn, men jeg troede, hun fandt på det.
Hun måtte holde fast i siden på madrassen.
-Måske skulle vi sammenligne noter. -Det passer. Jeg erobrer hele sengen.
-Du snorker i det mindste ikke. -Så vent, til jeg bliver forkølet.
Vi har overlevet brylluppet, og det var så smukt.
Det var helt perfekt.
Nåede Mick i lufthavnen her til morgen?
Han har lige skrevet, at han nåede forbindelsen til Kansas.
Vi har en god chance for at få det Wichita-projekt,
som vi har brug for, da Evan Kincaid har trukket sig fra hotellet.
Det overrasker mig, Megan,
for den unge mand, Evan, virker så flink.
Flink, men uforudsigelig.
Når man taler om djævlen.
Det er mig.
Jeg håber ikke, jeg forstyrrer.
-Dav igen. -Hej.
Bedste, det her er Evan. I mødtes vist i går til brylluppet.
Velkommen til O'Briens hjem.
-Vil du have lidt kaffe? -Tak, men jeg skal snart af sted.
Okay.
Mens du er på besøg, tager vi vores kaffe og går en lille tur.
Vi tager kaffen ned til pynten.
-Kom. -Skønt.
-Godt at se dig. -I lige måde.
-Hej. -Hej.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg ville give en gave til Jess og David.
Hvor betænksomt.
De fik mig til at føle mig hjemme på deres kro,
så jeg har købt dem en enhjørning.
Den står udenfor. Du kiggede.
Jeg har et gavekort til dem.
Til hvad?
En tur til Grækenland. Eller selve landet.
Det er for sjov, men Grækenland er billigt i øjeblikket.
Det mener du ikke.
Hvad?
Er det dig?
Hvor yndig.
Tak.
Okay, hvad vil du?
Jeg... ville sige personligt farvel,
og jeg er ked af, at vores projekt ikke lykkedes.
Det er jeg også.
Advokaterne vil få ordnet de sidste detaljer.
Så du ændrer ikke mening?
Wow, sikke en udsigt i dag.
Det påvirker ikke kun os.
Det betød mange arbejdspladser.
Det ved jeg godt. Det var en svær beslutning.
Er det virkelig Mick som barn?
Han ligner sig selv på en prik.
Min ryg!
-Er du okay? -Ikke røre. Rygkrampe.
Det skal nok gå over.
Det plejer det.
-Medmindre... -Hvilket?
Medmindre det ikke gør.
-Hvem skal jeg ringe til? -Mandrake ved, hvad han skal gøre.
Mandrake...
-Du kender mange berømtheder. -De kan ikke hjælpe mig nu.
Du skulle ikke se mig sådan her.
-Hvordan? -I smerte.
-Som menneske? -Sikkert.
Værsgo.
Mandrake, jeg skal bruge dig.
CHESAPEAKE SHORES BRANDVÆSEN
C56 BRANDINSPEKTØR
-Inspektøren er her. -Nok for at udnævne en ny kaptajn.
Hvem tror du, det bliver?
Nok Chris Sutton fra 9 med Mike som ny løjtnant.
Jeg har ledt efter dig, Sarah.
Må jeg tale med hende et øjeblik, O'Brien?
Ja, jeg skal tjekke en inventarliste.
Det er officielt, at Mike Herrmann bliver ny kaptajn.
Alle tiders. Han er en god mand.
Og du bliver ny løjtnant, hvis du altså har lyst.
-Gør det ondt, sir? -Ja.
Og hvad med nu?
Ja! Nyder du det her?
Jeg nyder altid mit arbejde. Jeg skal vende dig om nu.
-Vil det gøre ondt? -Meget.
Men husk på, at det, der ikke slår os ihjel, gør os stærkere.
-Hvad nu, hvis jeg ikke vil være stærkere? -Giver en af jer en hånd med?
Hvad kan jeg gøre?
-Tag fat i benene og drej, når jeg gør. -Okay.
Av, for pokker!
Jeg ville sige mere, men din bedstemor lytter med.
Jeg har hørt værre.
-Du har rygkramper, sir. -Sig noget, jeg ikke ved.
Er det her sket før?
Ikke i nogle år. Jeg troede, det var overstået.
Det er en kronisk tilstand, men det er snart overstået.
Bed en privat ambulance om at køre mig hjem.
Vær ikke fjollet. Al den skubben hjælper intet.
Du bliver liggende i den sofa, til du selv kan rejse dig.
-Bedste... -Jeg vil ikke trænge mig på.
Det vil han ikke.
Vær ikke fjollet.
Manden er kommet til skade, og vi vil hjælpe dig.
Vi vil passe dig og se på problemet.
Så her får du en muffin.
Det går da ikke...
-Den smager skønt. -Der er flere af dem.
Jeg kan vel godt ligge her lidt.
Mandrake, hent min computer og arbejdstelefon.
-Så ringer jeg til Lissabon herfra. -Ja, sir.
Okay.
Mandrake, hvor længe varer de krampetrækninger?
Svært at sige.
Sidst var vi i Brazzaville, og de varede kun i nogle timer.
-Men i Zagreb... -Var det slemt?
Vi ikke er velkomne i Kroatien mere.
Er du okay?
Jeg er okay.
Du virker bare noget stille.
Inspektør Lee tilbød mig at blive løjtnant i dag.
Hvad? Hvorfor har du ikke fortalt mig det?
Jeg var vel for chokeret.
Jeg sagde, at jeg ville give ham et svar i næste uge.
-Det er da alle tiders. -Er det?
Vil jeg stige i graderne så hurtigt?
Jeg hader tilsynsførende.
Du hader tilsynsførende, der ikke er dig.
Og det giver flere penge, som vi kunne bruge.
Ja, det giver bedre.
Og første skridt til selv at blive inspektør,
som du altid har ønsket dig. Så kan du give ordrerne.
Jeg kan godt lide at give ordrer.
Så hvad er problemet?
Jeg er bare ikke klar til at holde op med at tage på udrykning.
Det vil jeg savne. Jeg vil savne adrenalinen.
Ja, det ved jeg godt.
Og når jeg bliver gravid, må jeg droppe det hele alligevel, så...
-Skal du det? -Skal jeg ikke?
Lægen sagde, jeg skulle passe på.
Vil du ikke tage stillingen som løjtnant,
eller siger du... at du vil vente med at få børn?
Jeg ved ikke, hvad jeg siger.
-Hvorfor kan vi ikke få en hund? -Det har jeg aldrig sagt.
-Kan vi så få en? -Jeg...
-Bemærkede du, hvad de gjorde? -Ja, imponerende.
Vi kan diskutere det.
-Må jeg bede om lidt mere kylling, tak? -Et øjeblik, Evan.
Jeg giver ham den.
Hvordan har du det?
Okay, så længe jeg ligger stille. Har du set billederne fra udgravningen?
Skibet ser fantastisk ud.
Ja, Smithsonian er begejstret.
Det var næsten værd, vi var der, så de kunne finde det.
Næsten.
Lidt akavet, at jeg kommer og trækker mig, og så sidder jeg fast.
Det er akavet.
Så hvordan kom du til skade med ryggen?
Oprindeligt var det en lille ulykke.
Var det alvorligt?
Jeg gik derfra.
God kylling.
-Sig det til bedste. -God kylling, mrs. O'Brien.
Det var da så lidt, Evan.
Det var venligt sagt.
Og til dessert har vi blåbærtærte.
Tak, det var meget venligt,
men jeg må komme af sted.
-Eller ikke. -Bliv nu der.
Jeg henter nogle tæpper og reder sofaen for dig.
-Akavet. -Akavet.
CRAWFORDS DYREHANDEL
-Tak, fordi du hjælper. -Tager du fis på mig?
At hjælpe min lillebror og at svinge en forhammer er ren win-win.
Hej, skal I have hjælp? Jeg har ekstra hænder med.
Dem her.
-Jo flere, jo bedre. Tak, Luke. -Ingen årsag.
-Flot lokale. -Tak.
-Kan du se det som et advokatkontor? -Ja, hvorfor ikke?
Så hvad starter vi med?
-Tag den sømudtrækker. -Okay.
Som en advokat ville sige det.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Tag beskyttelsesbriller på og træd tilbage.
Okay.
Har du nogle ting, du skal have bearbejdet?
Hvad? Nej.
-Måske. -Vil du tale om det?
For så har jeg også nogle ting.
Jeg vil nok hellere bare smadre nogle ting.
Værsgo.
Hallo.
Så dit eget advokatkontor, hva'?
Det ser sådan ud. Du hader nok advokater.
-Hvorfor siger du det? -Fordi det gør alle.
På nær andre advokater, ikke?
Nej, dem hader vi også.
Må jeg spørge dig om noget?
For en ven til en ven...
Ja, men det vil så være dig, ikke?
Jo.
Din far og Kevin har været så flinke over for mig
med at få arbejde på The Bridge...
Men de ved allerede det her. Jeg har været inde at sidde.
Ja.
Okay. Så far og Kev ved det. Har du sagt det til Bree?
Jeg vil sige det i weekenden. Jeg venter på det rette tidspunkt.
Folk reagerer ikke altid så godt på de... nyheder.
Hun skal nok tage det fint, men sig det til hende, ikke?
Jo, det vil jeg gøre.
Okay så.
-Du er en god bror. -Hun er en god søster.
-Hvad var det, du ville høre mig om? -Bare glem det...
Du hjælper mig her, så du får gratis advokathjælp.
Okay.
Min tilsynsværge er sådan efter mig.
Jeg følger alle de regler, der kræves af mig,
men uanset hvad jeg gør, virker det, som om han er ude efter mig.
Er det muligt at få sig en ny tilsynsværge?
Det ved jeg ikke, men jeg undersøger det gerne.
Tak skal du have. Jeg sætter stor pris på det.
-Ja. -Fedt.
Ikke dårligt.
Tak.
Bare fortsæt.
Hun har øje for det.
For komposition og farve.
Det siger du ikke.
Enten har man det eller ikke.
Og du har det.
Min forbandelse.
Hvorfor maler du ikke længere?
Jeg har malet alt. Jeg er dødtræt af det.
Det er nyt for hende.
Så er det derfor, du er kommet herover?
Hvorfor ellers?
Det er bestemt ikke for at lytte til din svigerinde, der vil sælge mine malerier.
Jeg troede ellers, at det skyldtes de muffins.
Du laver gode muffins.
Nyd dem.
Carries kunst er flot, hva'?
Ja, bedste siger, at hun har talent.
Har jeg også det?
Et talent? Ja da.
Jeg ved det ikke.
Du har bare ikke fundet ud af, hvad det er endnu.
Du skal prøve dig frem. Ingen af os vidste, hvad det var.
Hvad fandt I ud af?
Forskellige ting.
Carries er kunst.
Tante Brees er forfatterskab.
Mit er tal.
Du skal nok finde ud af det. Stol på mig.
-Hvad er hans talent? -Hans?
Hans talent er... at han aldrig holder op med at tænke.
Er du sikker på, at du ikke tænker på noget?
-Der er måske noget. -Okay, så sig frem.
Sarah er blevet tilbudt en forfremmelse som løjtnant.
Det er da fint nyt.
Det skulle man tro. Men hun er ikke sikker på, at hun vil gøre det.
Okay. Hvorfor ikke?
Hun siger, at hun ikke vil droppe udrykninger. Det kan jeg godt forstå.
Men hun tænker...
...at hun vil udskyde det at få børn.
Og det er fint nok, fordi...
...vi har tiden for os.
Vi har altid fulgtes ad,
og nu er jeg bange for, at vi måske ikke gør det.
Jeg er ikke ekspert i ægteskaber,
men drejer det sig ikke om at finde ud af at følges ad,
men også gøre forskellige ting?
Du har ret.
-Du er meget klog. -Tja...
-Du skulle være forfatter. -Jeg forsøger.
Bare tal med hende.
Ja, det vil jeg gøre.
Tak. Hvad ville du tale om?
Sidste weekend.
At jonglere med to fyre til brylluppet. Det er imponerende.
Sådan er jeg ikke.
Så vælg en.
Ja.
Jeg må fortælle Jerry, at det ikke bliver til noget.
Så hvis du var ham, hvordan skulle jeg så gøre det?
Gå lige til sagen. Det er den eneste måde at gøre det på.
Det tænkte jeg nok, du ville sige. Jeg vil ikke være en skid.
Det er bedst på den måde.
Lad ham komme videre i sit liv. Lad ham vide, hvor han står.
Ja, du har ret.
Det er det, jeg skal gøre.
Det er godt, Klaus, men FYP-taktikken er for mystisk.
Få det til at fremstå, som om man får lignende indhold.
Ja, så der vil opstå mere momentum i realtid.
Okay.
-Mr. Kincaid? -Kald mig Evan.
-Tænker du virkelig hele tiden? -Ja.
For når jeg ser de videoer, siger mor, at jeg spilder min tid.
Det er bare hendes mening.
Det er en måde at slappe af på. Men i mit tilfælde er det arbejde.
-Er det? -Jeg ejer webstedet.
-Gør du? -Jeg købte det sidste år.
-Hvor sejt. -Det synes jeg også.
-Kan du lide computere? -Spil.
-Har du prøvet at lave et? -Kan man det?
Ja. Se her.
Nu skal du se.
Der har vi jo den berømte forfatter Bree O'Brien.
Hej, Jerry.
Det er ikke godt.
Jeg ved, at jeg inviterede dig til brylluppet.
Og jeg havde det skønt.
Det havde jeg også, men...
Jeg skal bare sikre mig, at vi begge er enige.
Det tror jeg ikke, men fortsæt.
Jeg tror ikke, at jeg føler det samme for dig, som du gør for mig.
Og vi arbejder sammen, så...
Det er bedre at sige det ligeud, så det ikke bliver underligt.
Jeg forstår det fuldt ud. Du behøver ikke sige mere.
-Virkelig? -Ja.
Timing betyder alt, og det her er ikke det rette tidspunkt.
Så vi er tilbage på det professionelle spor, okay?
-Helt bestemt. Tak. -Du skal ikke takke mig for noget.
Okay.
Okay. Held og lykke med undervisningen.
Mange tak.
-Ja. -Okay.
-Hej. -Vi ses.
Hvordan går det med dig og Jay?
-Det går fint. Jeg kan lide ham. -Men?
Ikke noget. Han er flink og betænksom.
Men du er ikke klar til at kaste dig ud i det.
Hvad mener du med at kaste sig ud i det?
Det ved du godt. At kaste sig ud i det!
Ser I hinanden? Er I blevet kærester?
Kan vi tale om noget andet?
Hvad siger Jay til, at Evan overnatter?
Evan overnatter ikke. Han ligger på sofaen med ondt i ryggen.
I dit hus.
Jeg har ikke sagt det til Jay, fordi han tror, at Evan er vild med mig,
at han kan lide mig.
Det er ikke underligt.
Evan Kincaid kan ikke lide mig.
Kan du lide ham?
Nu skifter jeg emne igen.
-Hvordan går det med ægteskabet? -Helt perfekt.
Hvorfor er du så her med mig i stedet for at holde din mand under armen?
Fordi jeg skal tale med dig om noget.
Ikke at det er et problem.
Du ved, at i film ender det altid med et bryllup.
Altså bryllup, en lykkelig afslutning og slut.
Men hvad sker der så derefter?
Hvad sker der, hvis man erobrer hele sengen?
-Hvad taler du om? -David siger, jeg sparker ham i søvne.
-Gør du stadig det? -Gjorde jeg det?
Da vi var små, og vi skulle på tur og delte hotelværelse.
Forestil dig at tilbringe en nat med en kænguru.
Ja...
Men det var okay, for mor havde lige forladt os,
og du var lidt ængstelig.
Men hvad skal jeg være bange for nu?
Jeg er ikke psykolog.
Du er bedre end en psykolog, for du er min storesøster.
Foregår der noget dér?
-Han er ikke hendes sædvanlige type. -Nej.
Det ordner jeg, Evan.
Det er fedt. Kom og se her, Abby.
Det er sådan, de forestiller sig skibet.
Fra det, vi har udgravet.
Forestil dig at krydse havet i det.
-Som sild i en tønde. -Mon ikke.
Her er ordningen, der afslutter vores aftale.
Den er mere end rimelig. Læser du den op for hende, Mandrake?
Jeg kan selv læse den.
Virkelig? Jeg overser altid noget, når jeg selv læser ting.
-Jeg skal læse det med mine ører. -Okay. Caitlyn,
spiller du det oppe på dit værelse?
Hun spiller ikke. Hun er ved at skabe et computerspil.
Må jeg se?
Jeg har fået stenen til at rulle ned og knuse trolden.
Godt, for jeg hader trolde. Det er ikke dårligt.
Bare bliv ved.
Men du tager af sted.
-Hvordan kan du se det, når jeg er færdig? -Du får min private e-mailadresse.
-Du skal bare ikke give den til din mor. -Okay.
-Du er fuld af overraskelser. -Jeg er god til børn.
Mandrake siger, det skyldes mit unge sind.
Jeg sagde, du var tilbagevendende halvvoksen.
Det er det samme.
Klokken er næsten 18. Jeg skal ringe til Vestkysten.
Mandrake.
Jeg ved det ikke engang. Er Mandrake dit for- eller efternavn?
Ingen af delene.
-Hedder du ikke Mandrake? -Nej.
Det morer ham at kalde mig det.
-Det må være udmattende at være ham. -Det må du nok sige, ma'am.
-Kald mig venligst Abby. -Udmærket. Abby.
Læser han virkelig ikke? Er han så doven?
Han er alt andet end doven, Abby.
-Sig ikke, at han ikke kan læse. -Det kan han. Han skammer sig ikke.
Evan var ordblind, da han var barn.
Det blev ikke diagnosticeret, så han blev anset for at være doven og umotiveret.
En af grundene til, han ikke gik på universitetet.
Den prøvelse er han kommet sig over, men han er ikke vild med at læse.
Det anede jeg ikke.
Han er nået frem på egen hånd.
Fuldstændig. Ingen troede på ham, så Evan måtte tro på sig selv.
-Har du været med ham længe? -Længe nok.
Hvordan slog han sin ryg? Han var ude for en ulykke.
Det har han aldrig delagtiggjort mig i. Måske vil han en dag fortælle dig det.
Og dragen redder prinsessen fra den onde prins.
-Du er ved at lære det. -Hej.
Jeg kommer med forældremødets auktionsoplysninger,
som du dumt nok gik med til at hjælpe med.
Jeg havde et svagt øjeblik, og du gav mig varm chokolade.
Jeg er djævelsk på den led. Hej, Caitlyn.
Hej, mr. Ross. Hvad er dit talent?
Hun går nogle ting igennem.
Ja.
Det gør vi alle.
Jeg har aldrig rigtig tænkt over det.
Mit talent?
Det er vel at undervise.
Og musik. Jeg spiller lidt guitar.
Hvorfor ved jeg ikke det?
Du har aldrig spurgt.
-Jeg har en guitar. -Spiller du?
Jeg fik noget undervisning, men passede det ikke.
Jeg vil med glæde undervise dig.
-Må jeg, mor? -Ja da.
Det vil jeg se frem til.
-Send mig en sms. -Det skal jeg nok.
Okay.
Kan du godt lide Jay?
-Selvfølgelig gør jeg det. -Men kan du rigtig godt lide ham?
Er det, hvad du og dine venner taler om i skolen?
Ja, men de svarer.
D'damer.
Jeg skal have jeres mening.
Vær ærlige. Hvilket halstørklæde? Det hvide med det røde eller det blonde?
Det hvide og røde.
-Okay. -Hvorfor?
Jeg tænkte bare...
-Okay. Du ser fin ud. -Tak for det.
-Har bedste...? -En date?
Elaine var en skøn kvinde.
Min muse.
Jeg ved ikke, om hun inspirerede mig, eller om jeg malede for at imponere hende.
Alt har ændret sig, ikke?
Altså...
...ikke så meget.
Jeg aner ikke, hvad jeg spiser.
Det hedder en shawarma.
-Det kan jeg ikke engang stave til. -Kan du lide den?
-Den smager godt. -Så må du lære at stave det.
Måske.
Hvad skete der med den kinesiske restaurant, som lå derovre?
Det var Garden View.
De bedste forårsruller i byen. Diane Yang bestyrede den.
Hvad skete der med hende?
-Hun gik bort for mange år siden. -Typisk.
Sådan hænger verden sammen.
Vi lever, og vi dør, så det er om at få det bedste ud af det.
Din mand Charles byggede det springvand, ikke?
Det gjorde han.
Faktisk...
...byggede han det to gange.
Første gang brød han sig ikke om det, så han rev det hele ned en aften
og begyndte forfra.
Det var kun ham, der havde et problem med det, men sådan var han.
KROEN VED EAGLE POINT
-Fryser du, skat? -Nej.
Hvad er så det med sokkerne?
Sokkerne?
De skal minde mig om mine fødder.
Så jeg ikke sparker dig hele natten.
Jess...
Jeg lover, at jeg aldrig vil kapre sengen igen.
Undskyld, jeg sagde noget. Det var ikke for at fornærme dig.
-Jeg syntes, det var sjovt. -Sjovt? Abby sagde, jeg var en kænguru.
Ja, men du er en smuk kænguru.
Du er min kænguru.
Det er ikke sjovt. Hvad nu, hvis vores ægteskab er dødsdømt?
Det er det ikke. Jeg vil lære at undgå dine fødder.
Jeg mener det. Måske sparker jeg dig, fordi jeg er bange.
Hvad skal jeg være bange for?
Det ved jeg ikke.
Lad os tænke over det.
Vi har en forretning med stor chance for fiasko.
Du har lige ændret hele dit liv.
Du har lige bundet dig til en anden person, indtil døden jer skiller.
Du tænker, at du måske ikke vil have børn, og du ved ikke, hvad jeg synes om det,
og du har lige fundet ud af, at centralfyret skal udskiftes.
-Skal det? -Ja, det skal.
Fedt nok.
Jeg er også bange for alt, men...
...lad os bare være bange sammen.
-Det er det, ægteskabet drejer sig om. -At par går frygtsomme gennem livet?
Ja, nogle gange.
Hvad synes du om det med børnene?
Tror du, det er det, det her drejer sig om?
Enten det, eller jeg har rastløse ben-syndrom.
Det ved jeg ikke, hvad er.
Uanset hvad, så elsker jeg dig...
...og jeg elsker dine ben...
...og jeg vil hjælpe dig med at leve det liv, som du ønsker dig.
Så har du besluttet dig for, om du vil være løjtnant?
Ja, jeg besluttede mig fem gange her til morgen.
Problemet er, jeg beslutter mig for forskellige ting.
-At sige ja, sige nej, at sige ja. -Fint nok. Du har masser af tid.
-Hvornår vil chefen have svar? -Til pandekage-morgenmaden.
Så i morgen. Okay...
Hvad end du beslutter dig for, så er det din karriere.
Det skal være dit valg.
Hej, Sarah.
-Inspektør Lee vil tale med dig. -Jeg kommer straks.
Hvad hvis han vil have et svar nu?
Så må du beslutte dig.
Uanset hvad du beslutter dig for, bakker jeg dig op.
Sådan.
Tak, men mine fingre gør ondt.
Gør de? Så lad os få noget at drikke.
-Tørstig? -Ja.
Så lad os tømme køleskabet.
Er der noget godt i det?
I spillede skønt derude.
-Jay er en god lærer. -Det er jeg.
Er der noget limonade?
-Det kommer nu. Vil I have en brownie? -Brownie og mælk?
Jeg er laktoseintolerant, så ingen mælk.
Må jeg få?
Du får mælk.
Må jeg bede om limonade?
Jeg elsker limonade.
Jay.
Det her er Evan Kincaid.
Er det dét?
Evan fik rygsmerter.
Det her er Jay Ross.
Musiklæreren. Jeg hørte dig spille.
Du er fantastisk.
Jeg ville rejse mig, men kan ikke. Abby har ladet mig ligge her i noget tid.
-Det var venligt. -Jeg havde ikke det store valg.
-Din limonade. -Tak, Caitlyn.
Jeg elsker de sugerør. Jeg kan huske dem fra barnsben af.
-Kan du huske dem, Jay? -Ja.
Jeg vil gerne lære at spille guitar. Vil du undervise mig?
-Det er ikke det, jeg laver. -Hvad laver du så?
-Jeg er skolelærer. -Det er da fascinerende.
-Ja. -Okay, lad os give Evan noget ro.
-Godt at møde dig. -Ja, i lige måde.
-Interessant fyr. -Ja, det må du nok sige.
Han har smerter, men han kan lide opmærksomheden.
Får han ikke nok som milliardær?
Jo. Men...
Han har mere at byde på, end hvad man umiddelbart ser.
Han har aldrig haft en rigtig familie.
Stakkels fyr.
Har jeg egentlig ondt af en verdensberømt magnat?
Nej, det har jeg slet ikke. Nej.
Spil noget. Jeg har aldrig hørt dig spille noget.
Det kan jeg da godt.
Wow, Jay. Det var skønt.
Det anede jeg ikke.
Jeg har mere at byde på, end hvad man umiddelbart ser.
O'Brien, gider du at hjælpe mig med banneret her?
Ja, det lyder som et job for en paramediciner.
Et øjeblik.
Hey, O'Brien. Vi har en udrykning. Anden prioritet.
En mulig protokol 19 på Market Street.
Desværre, du må finde en anden. Arbejdet kalder.
Skal du have en hånd?
Holder du stigen, mens jeg kravler op?
Du holder, så kravler jeg op. Jeg er vant til det.
Som du siger, løjtnant.
Det har du hørt om.
Det er svært at holde på hemmeligheder her. Så passer det?
Det bliver diskuteret.
DEN ÅRLIGE PANDEKAGE-MORGENMAD
-Kom ned, så flytter jeg stigen. -Nej, jeg har det.
Er du okay?
Sarah!
Jeg forstår ikke, hvorfor...
Ja. Vi ses i denne weekend.
Dårligt nyt?
Det var Erin Kinley.
Hun har et galleri i SoHo.
Hun sagde, at Driscoll indgik en aftale med hende i 80'erne,
lige efter hans kone døde.
-Hvilken slags aftale? -Hun fik eneret
på al hans kunst i al evighed.
Så ejer hun rettighederne til hans malerier?
Det siger hun. Og hun nægter at lade mig fremvise dem.
Selv om hun ejer dem, ville de så ikke være mere værd, hvis de bliver vist?
Jo, måske.
Men hun vil hellere vente, til de har en større værdi.
-Hvad betyder det? -Værdien stiger eksponentielt
lige efter hans dødsfald. Hun sagde, at hun ikke skulle vente længe.
Det var køligt.
Hun takkede mig dog for at få Driscoll overtalt til at vise billederne frem.
Hun ville overveje at give mig lidt provision på salget.
-Hvad sagde du så til det? -At jeg værdsatte det.
Og så fortalte jeg hende, hvor hun kunne gøre af den provision.
Hun kommer her i weekenden.
Hun vil tage et kig på "sine malerier".
Hvad vil du gøre?
Hun tror, hun kan skræmme mig med New Yorks kunstverden.
Hun ved ikke, hvad jeg er lavet af.
Evan?
Det er mirakel. Jeg er kommet mig.
Det skyldtes nok Nells blåbærtærte.
Jeg sender en analyseprøve til Mayo Clinic.
Det glæder mig, du har det bedre.
Jeg kan ikke takke dig nok for din tvungne gæstfrihed.
Det var i sandhed fire af de bedste dage i mit liv.
Jeg vil købe præcis den samme sofa og tage den med mig overalt.
Min sofa er smigret.
Har du aftalen om at opløse vores partnerskab?
Ja, den er herovre.
Godt. Har du underskrevet den?
Ja, og jeg må sige, at det var generøst.
Det tænkte jeg.
Dramatisk, ikke?
-Hvorfor gjorde du det? -Jeg fik tid til at tænke.
Jeg må huske at ligge på en sofa oftere, for det renser hovedet.
Kan du se det? Det er ikke en forhindring.
Det er en mulighed. Hvad så, hvis byggeriet bliver forsinket?
Tænk på fordelene. Jeg har planlagt det hele.
Vi flytter hotellet til det næste jordlod. Det købte jeg i morges.
På det gamle lod bygger vi et museum til skibet
og genstandene, de har fundet, og gør det til en begivenhed. Win-win.
-Det er en god idé. -Ja, ikke?
Jeres familie inspirerede mig. Der sker så meget.
Bryllup, forretningsproblemer, Megan med sin kunst,
Caitlyn med sin livskrise, Jay med sit guitarspil.
Han er forelsket i dig. Det ved du. Nell med sin date, som gik rigtig fint.
-Hvor ved du alt det fra? -Fra sofaen.
Troede du, jeg sov og spillede spil?
-Det så sådan ud. -Jeg observerer og tager tingene til mig.
Jeg tænkte, at kan O'Briens det,
så kan jeg bygge et hotel, der også rummer et skib.
Det glæder mig, vi kunne hjælpe.
Bilen er pakket, og flyet er klart.
Aflys flyet og kør til huset og pak ud. Vi bliver i Chesapeake Shores. Vi ses.
Tak, Abby.
Hvor er Evan?
Han er smuttet. På en måde.
Det er en lang historie.
Jeg har tid.
Vent. Hej, Kevin. Hvad så?
Vi kommer straks. Sarah. Der er sket en ulykke.
SKADESTUEN
-Hvordan har hun det, Kevin? -Vi ved ikke noget endnu.
-Hun skal nok komme sig, Kev. -Mr. O'Brien?
Ja?
Din kone har det fint. Hun spørger efter dig.
-Sikken lettelse. -Ja.
Hej.
Jeg er så flov.
-Flov? -Lægen kommer snart.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, men... jeg fatter det ikke.
Jeg risikerer mit liv i brande hver dag, og så falder jeg ned ad en åndssvag stige.
-Det kunne ske for enhver. -Det skete for mig.
Det skulle have været mig. Ramirez spurgte mig først.
Du ville ikke være blevet svimmel og have mistet fodfæstet.
-Jeg ved ikke, hvad der skete. -Hvad skal du?
-Jeg vil hjem. Jeg hader hospitaler. -Du kan ikke bare gå.
-De skal udskrive dig først. -Det kan jeg selv gøre.
-De skal sikre sig, at du er okay. -Jeg ved, jeg er okay. Kan du se?
Hallo. Kom her...
Kom her. Sæt dig ned.
Det er okay.
Gud, hvor jeg hader hospitaler.
Det gør jeg også. Jeg ville ikke være her, hvis jeg ikke arbejdede her.
Du, Sarah O'Brien kan tage hjem. Du er rask.
Du har slået dig lidt, men intet brækket.
Du skal slappe af i de næste par dage.
-Men det behøver jeg ikke fortælle dig. -Jeg føler mig stadig svimmel.
Det er forståeligt ud fra dine blodprøver.
Men der er ingen komplikationer.
Hvor langt er du henne?
Ud fra jeres blanke udtryk, er jeg vist den første til at give jer beskeden.
Tillykke. Du er gravid.
Tekster af: Jens Bom
-Næste gang i serien: -Har I to haft noget sammen?
-Det har vi ikke talt om. -Hvilket?
Hvad der skete, mens vi var adskilt.
-Det har intet med Luke at gøre. -Ved du, at han lige er kommet ud?
Der sker ikke noget med Evan Kincaid.
-Et klassisk træk. -Af sted med jer.
Af sted med jer?
-Han tager dig med til et romantisk sted. -Gjorde du det?
Hvorfor sagde du intet?
Fordi jeg ikke ønskede, du skulle se på mig, som du gør nu.