Tidigare i Chesapeake Shores:
-Ge mig ditt nummer. -Kul.
-Vi borde äta middag. Det är ingen dejt. -Middag?
Jag åt med Jess, David, Kevin och Sarah. Jag hade jättetrevligt. Det var som…
-Familj? -Ja. Jag hade aldrig det.
Jag har inte målat eller ritat på åratal.
-Det är okej. -Du vill ha familj.
-Hittade de dem på byggplatsen? -Det här kan stoppa arbetet.
Den här byrån spionerade på en kollega för att få information om hans familj.
Jag slutar. Tack så mycket.
David, tar du Jess till din äkta maka?
-Lovar du att ära, vårda och skydda henne? -Jag…
David!
Hej, älskling.
Du drömde den där drömmen igen.
Den här gången öppnade sig jorden under dina fötter.
Bättre än när fiskmåsar bar bort mig.
Jag längtar tills bröllopet är över så att jag kan få en god natts sömn.
Det är vad alla brudgummar vill höra.
Jerry Trask var inte så hemsk trots allt.
Folk förändras.
-Vi ska äta middag ikväll. -En dejt?
Nej, inte en dejt. Vi…
Vi ska diskutera läroplanen över middag,
-oss lärare emellan. -Okej, se till att han betalar notan.
Okej.
-Hej. -Hej.
Jag vet vad ni tänker. Bröllopet är om en vecka,
men snälla, flippa inte ur.
Fortsätt som om det var en vanlig vecka. Det ska David och jag göra.
En vecka är gott om tid att få allt gjort.
Så få inte panik, okej?
Få inte panik!
Okej.
-Hon har panik. -Så mycket panik.
-Hej. God morgon. -God morgon.
Så, Connor…
…hur länge har du haft på dig den där…
…ensemblen?
Jag bytte…
…min tröja…
…häromdagen.
Det är bra.
Mycket bra.
Han är glad över att han slipper åka till kontoret.
Som han borde. Men det har gått tre veckor.
Två och en halv.
Jag uppskattar det du gjorde.
-Men borde du inte…? -Planera för min framtid?
Jag gör det.
Jag ligger vaken om nätterna
och tittar upp i taket, och tänker bara på det.
Det är bara naturligt att du är lite deppig just nu.
Jag antar det.
Det jag trodde var mitt drömjobb
visade sig vara ett konferensrum fullt av ormar.
Du behöver en kram.
Nej, jag är inte åtta år.
Vill du ha en kram?
Jag vill ha en kram.
Jag vet.
SAMLINGSLOKAL
Mycket bra.
Bra jobbat.
Buga för era partner.
Abby.
Det här är avancerat, men jag vill se vad du kan göra.
Snyggt.
Imponerande.
Du är sen. Det här är Evan. Han funderar på att börja i vår klass.
-Vad gör du här? -Jag gillar att testa nya saker.
Du kan väl observera ett tag?
Jag lär mig snabbt. Jag kan hoppa in.
Har du tränat taekwondo?
Nej, men jag känner till kampsport.
Jag har studerat thaiboxning, krav maga, savate. Du vet, grunderna.
Det låter som om du kan lära oss ett och annat.
Nej, jag är bara en elev.
Vi gjorde enkla armblockeringar. Du kan väl visa honom, Abby?
Jag?
"Man lär sig bäst genom undervisning." Eller hur, mäster Amy?
Har du läst min bok?
Han har folk som efterforskar.
Ja.
Jag har även sett videor på internet, så jag har ett försprång.
Då fortsätter vi. Abby?
Snyggt.
Kom ihåg, vi är inte redo att sparra än.
Förlåt. Det är instinkt.
Okej, min tur.
-Kom igen. -Är du redo?
Jag är redo.
Jag är så ledsen. Jag trodde att du skulle ducka.
-Ingen fara. Det ska jag från och med nu. -Låt mig se.
Coolt, va? Jag menar det som en komplimang,
-men du sparkar som en arg mula. -Jag är så ledsen.
Du har redan sagt det. Det är okej.
-Jag ser att klassen var händelserik. -Fråga henne.
Jag… Det var inte meningen.
Uppfattat.
Vi hade många liknande incidenter under vår krav maga-träning.
Han läker snabbt.
Hejdå.
Jay, förlåt.
Nej, det är mitt fel.
Du ser farlig ut där.
Ja, eller hur?
Ny hobby?
Ja, jag har precis börjat.
Sådan dotter, sådan mor.
Det måste kännas bra att sparka på nåt.
Jag trodde det, men jag vet visst inte hur stark jag är.
Jag skulle inte bråka med dig.
Så, hur är det?
Är du fortfarande stressad?
Ja. Evan Kincaid gör mig galen, och jag kan ha gett honom hjärnskakning.
-Intressant affärsstrategi. -Nej.
Det var inte mitt fel. Vi var på lektion…
Vänta, tränar Kincaid taekwondo med dig?
Ja. Det är den andra grejen. Han bara dök upp. Vem gör så?
Intressant.
Han gör sånt hela tiden. Han är så impulsiv.
Han kan inte fokusera. Han är alltid intresserad av nya saker.
Abby…
…har du funderat på att du kanske är den nya saken han är intresserad av?
Nej, det är inte så.
Jag ska sluta prata.
Nej, sluta inte. Jag gillar att prata med dig.
Jag gillar att prata med dig också.
Vi borde göra om det,
över lunch eller middag.
-Som en dejt? -Jag vill inte sätta etiketter på saker.
Det vill jag gärna.
Toppen.
Kolla ditt schema, be ditt folk kontakta mitt folk.
Okej, det ska jag göra.
Jag ringer dig om jag behöver låta sparka nån.
-Okej. -Okej.
Kan jag få en kaffe?
Bree O'Brien.
-Vi måste sluta träffas såhär. -Luke. Hur är det?
Som du ser på kvasten, är jag högsta ledningen.
Glöm inte oss små människor.
Det ska jag inte.
Jag läste din bok i helgen.
Gjorde du?
Ja. Jag skaffade ett lånekort och allt. Den var fantastisk.
Tack.
Eftersom jag växte upp här, vet jag vilka de dolda karaktärerna är.
-Ja. -Hur tog familjen det?
Det visar sig att det var lite för illa dolt.
De repade sig.
Det hjälper att den blev en bästsäljare.
-Jag kan fortfarande inte tro det. -Det kan jag.
Tack.
-Hur går det med klassen? -Jag har inte börjat än.
Jag är lite nervös.
Jaså?
Bete dig självsäkert. Resten sköter sig självt.
Tror du det?
Vad vet jag? Jag håller i en kvast.
Är du okej?
Se hur självsäkert jag byter från kvast till mopp. Vi ses, Bree.
-Här. Du… Ja. Okej. -Tack.
Jag ser fram emot att jobba med dig igen också.
Tack så mycket. Hejdå.
Det var det fjärde samtalet om jämkningen.
-Den Dilpher betalar. -Vartenda öre.
-Du förtjänar det, pappa. -Tack.
Vad fin du är.
Du har hårdbyxor på dig, ser jag.
Det var på tiden.
Jag vet att Denzer, Lewis och Phelps var ditt drömjobb.
Jag trodde det.
Hade du slutat om det inte hade handlat om mig?
Jag hoppas det.
Men att det handlade om dig gjorde det mycket lättare.
Jag är väldigt stolt över dig.
Tack, pappa.
Och…
…du kommer att bli framgångsrik på egen hand.
Det är tanken. Första anhalten är ett kontor.
När det gäller fastigheter, glöm inte…
Läge, läge, läge.
Det stämmer.
Vilken är din favoritroman?
Anna Karenina eller All My Friends Are Going to Be Strangers.
Bra val.
Om du fick leva när som helst, när skulle det vara?
Nu.
Jag gillar nuet.
Okej.
Vilket är ditt favoritband eller favoritmusik?
-Country. -Va? På riktigt?
Ja.
Har du lyssnat på det, lyssnat på de bra grejerna?
Finns det bra grejer?
Var inte en snobb.
Du borde komma till Chesapeake Shores nån gång,
och gå till en klubb som heter The Bridge. De har jättebra…
De har en massa jättebra musik, men bra country.
Okej. Jag kanske ska göra det.
-Vad sägs om nästa helg? -Det går inte.
Min syster ska gifta sig.
På riktigt, eller är det bara en ursäkt?
Nej, det är på riktigt. Vem skulle hitta på en sån ursäkt?
Nån som vill ha en bra ursäkt antar jag.
Jag letar inte efter nån.
-Inte? -Nej.
-Okej. -Jag får ta med en gäst om du vill kolla.
Är det en inbjudan?
Nej. Det kanske bara är en ursäkt för nån som verkligen vill komma.
Tja…
-Tillåt mig. -Tack.
Tja…
…jättegärna.
Ja.
Självklart.
-Toppen. -Bra.
-Okej. -Okej.
Okej, då.
-Vi ses. -Bra.
-Där. Då -Ja. Okej.
Säg bara till.
Okej.
-Hejdå. -Kör försiktigt.
Tack så mycket för maten.
Ja, det var trevligt.
Okej.
David, tar du Jess till din äkta maka?
Lovar du att älska, ära, vårda och skydda henne för evigt?
Ja.
Okej.
Jag borde ha anat det.
Okej, jag har bara några minuter. Jag har ett möte i Reykjavik.
Sa du nåt om luftkonditioneringen?
Ja. Det är ordnat. Dina gäster kommer att vara svala.
Bra.
Vad är det här? Jag sa att jag ville lägga till tre våningar.
Jag trodde att du skämtade. Vet du hur mycket det kostar?
Om du fortsätter lägga till våningar, är det fortfarande ett boutiquehotell?
Det är vad jag säger att det är.
Corey Elevators? Nej. Jag hatar det företaget.
De har varit med sedan början. Du godkände dem.
Deras hissar är för långsamma. Det finns inget värre än en långsam hiss.
Evan, är du galen?
Om du byter hissföretag nu, blir kostnaderna astronomiska.
Hela det här projektet kostar för mycket.
Bryr du dig om pengar nu? Du pratar alltid om hur rik du är.
Jag är rik för att jag är försiktig med mina pengar.
Jaså?
Flög inte du in Mormon Tabernacle Choir för att sjunga "Ja, må han leva" för dig?
Det var värt vartenda öre.
Varför får jag känslan av att det här inte handlar om långsamma hissar?
Berätta vad som stör dig.
Mig?
Ingenting.
Du gillar när jag säger sanningen, så var ärlig mot mig.
-Korten på bordet? -Korten på bordet.
Du vet hur jag sa att din spark inte störde mig?
-Jösses. -Jag antar att det störde mig.
-Okej. -Det värsta är att det var en sucker kick.
-Va? -Jag var inte redo.
Du sa, och jag citerar: "Redo."
Men när jag tänker tillbaka, var jag inte det.
-Det borde du ha vetat. -Du försökte sparka mig först.
Det är inte så jag minns det. Vet du vad? Hejdå.
Hejdå.
En av oss måste gå, och det här är min byggnad.
Ja. Uppfattat.
Hallå?
Arthur?
Det är Nell O'Brien.
Jag ringer för att önska dig grattis på födelsedagen.
Ingen har ringt och grattat mig på länge.
Som de säger i det gamla landet:
Må olycka följa dig hela livet, men aldrig komma ikapp dig.
Den var bra, Nell.
Gå till din dörr.
Va?
Gå och öppna din ytterdörr.
Ser man på.
Det är mitt hembakade irländska bröd,
och två kort från mina barnbarnsbarn.
Och en ballong.
Man är aldrig för gammal för ballonger.
Grattis, Arthur.
GRATTIS, MR DRISCOLL CAITLYN
GRATTIS
Jag förstår, men vi måste få tag i mr Kincaid.
Okej. Mycket bra. Tack så mycket.
Det här är Peg Lucas, huvudarkeologen på byggplatsen.
-Hur står det till? -Trevligt att träffas.
Du kan väl upplysa mig?
Det visar sig att de här föremålen bara var början.
Sen grävdes de här träplankorna ut.
Analysen av träet daterar det till 1600-talet.
Sannerligen.
Men den spännande nyheten är
att vi hittade vad som verkar vara fören på ett skepp i morse.
Se där.
Det kan vara ett stort historiskt fynd, ett brittiskt lastfartyg från 1600-talet.
Men ni måste sluta jobba medan vi gräver upp det.
Vad kommer Evan Kincaid att tycka?
Det är svårt att säga.
Men om han letar efter en ursäkt att dra sig ur, kan det vara den här.
Jag måste tillbaka till platsen. Vi har mycket att göra.
-Tack för att du kom. -Tack.
Jag lämnade två meddelanden. De får inte tag på honom.
Det är för att han är på Island.
-Vad gör han på Island? -Vem vet?
Han kanske är en superskurk, och det är där hans hemliga lya är.
Du har försökt nå honom. Jag har försökt nå honom.
Vad mer kan vi göra?
Jag vet inte, men jag vet att vi behöver projektet.
Han får inte backa ur.
-Du har gjort allt du kan. -Ja.
Jag önskar att jag inte hade sparkat honom.
Det trodde jag aldrig att du skulle säga.
-Säga vad? -Att du har allt under kontroll.
Det har jag.
Abby är jätteduktig.
Kevin och Sarah klarar sig.
Jess ska gifta sig, och Bree undervisar.
Det känns som om jag skulle åka bort och allt skulle vara okej.
Försöker du säga mig nåt?
-Är du sjuk? -Nej.
Men efter Jess bröllop, tänkte jag att vi kanske kunde…
Att vi kanske kunde åka nånstans ett tag.
-Var? -Var som helst.
Hur länge?
Hur länge som helst.
Tänker du gå i pension, Mick?
Nej, jag menar bara, du vet,
en semester.
Wow, när gjorde du det senast?
Jag har tagit semester under mina 40 år i branschen.
Okej. Hur många?
Två.
Förlåt, jag måste svara. Jag har handlat med honom.
Carter!
Kul att höra dig med.
Hur intresserad är du av Arthur Driscolls retrospektiv,
med minst ett dussin målningar som aldrig tidigare visats?
Nej, Carter, jag menar inte New York.
Vi skulle öppna här i Chesapeake Shores.
Hans hemmabas.
Okej. Fundera lite på det, men jag har andra intresserade parter.
Toppen. Ring mig.
Andra parter?
Inte som jag har ringt än.
-Megan O'Brien. -Jag har lärt mig allt jag kan av dig.
-Hej! -Hej.
Du är uppe tidigt.
Föräldraföreningen kan inte kolhydratladda sig själv.
-Det är fint att du hjälper till. -Eller hur? Ja.
-Behöver du hjälp? -Ja.
-De här bakverken är hemskt tunga. -Ja, du kör CrossFit.
Det är snarare croissant-fit.
Det här är i sista minuten, men…
…Jess och Davids bröllop är imorgon.
Vill du gå med mig?
Ja, det vore en ära. Absolut. Ja.
-Jaså? -Ja.
Okej, jag… Jag messar detaljerna.
Toppen. Ja, messar detaljerna.
-Okej. -Visst.
-Det ska jag göra. -Toppen. Jag ser fram emot det.
Unik New York…
-Mr Driscoll. -Vem av er är Caitlyn?
-Jag. -Du gjorde det där fina födelsedagskortet.
-Tack så mycket, Caitlyn. -Varsågod.
Carrie, får jag prate med dig?
-Vet du vem Claude Monet är? -Vem?
Du har nåt på gång.
Det var en komplimang. Jag ger dem inte så ofta.
Jag kanske är ringrostid.
-Är du duktig med penslar? -Jag antar det. Jag använder färgpennor.
Jag gillar också färgpennor, men använd den här,
och de här.
-Är alla de här dina? -Nej, de är dina nu.
Jag har inte målat eller tecknat på åratal.
-Varför inte? -Jag vill inte.
Måla det där.
Eller det där.
Du kan måla det det.
Måla vad du vill.
Måla det som du ser det.
Vill du inte? Okej.
Nej, det är bara…
-Jag är nervös. Tänk om den inte blir bra? -Vad gör det?
-Det viktiga är att göra det. -Okej.
-Hej. -Hej.
Crawford's Pet Shop, alltså?
Ja. Det var där hade han den där gamla papegojan Tiki.
Den ni försökte lära fula ord.
-Ja. Mrs Crawford ertappade oss alltid. -Ja.
Tycker du inte att det är för dyrt?
För stort?
Du borde köra på det.
Bra, för det har jag redan gjort.
Det här är planlösningen.
Låt se. Okej.
Ingången är här.
Jag ska ta bort pelarna.
Jag vill ha en skiljevägg här.
Jag funderar på att ta bort den här väggen och ersätta den med glas.
Det här är bra. Jag tycker att det är ett smart sätt att använda utrymmet på.
Tack, pappa.
Hur lång tid skulle det ta?
Kan du rekommendera nån?
Jag kan ta fyra killar och få det gjort på några dagar.
Om du anställer nån annan, kan det pågå för evigt.
Jag vet att du vill göra det på egen hand,
men en del av att växa är att veta när man ska låta de som älskar en hjälpa.
Ungefär hur mycket?
Mer än du vill spendera och mindre än det är värt.
Om vi har en deal, ringer jag killarna.
Okej. Vi har en deal.
-Bad du Jay att gå med dig? -Jag tror det.
Tror du det?
Jag vet inte. Det var lite suddigt.
Jag vet hur det känns.
Jag blev kysst häromdagen,
av Jerry Trask.
-Okej, jag hänger inte med. -Det var oväntat.
Gillade du det?
Jag ogillade det inte.
-Det var entusiastiskt. -Jag vet.
Jag träffade nån annan som jag kanske gillar.
Nu låter du som den andra akten i en av dina pjäser.
-Jaså? -Ja.
Den oväntade vändningen är att jag bad Jerry Trask
vara min dejt på bröllopet.
Okej. Var det före eller efter kyssen?
-Före. -Okej, då kanske han trodde att…
Han kanske trodde…
-Ville du att han skulle tro? -Jag trodde inte det.
Tills jag tänkte…
Han är inte idioten han var i high school.
Men…?
Jag vet inte. Förändras folk på riktigt?
Vi har bara en kväll kvar att fega ur innan bröllopet.
-Inte en chans. -Skål för bröllopet!
För bröllopet!
Tack, hörni.
När ska jag sluta se dig innan bröllopet?
Vid midnatt tror jag.
Ni kommer att sova långt innan dess.
Nej, jag sover inte i natt.
-Varför inte? -Hon har haft mardrömmar.
I går kväll blev David bortförd av en jättebläckfisk.
"Släpp lös kraken!"
Ingen sa det. Jag vill bara inte gå igenom det igen.
Så du antar att mardrömmarna upphör när ni är gifta?
Ja. Kommer de inte?
-Nej, absolut inte. -Definitivt.
Jo, jag tror det.
Jag köper en runda till.
Hej. Två kannor till.
Hej, Luke.
Hej, Kevin.
Tack igen för hjälpen med att få det här jobbet.
Och jag är ledsen.
När du kom till Kwik Go, var jag lite, du vet…
Ja, du var lite, du vet…
Vad firar ni?
Min syster Jess gifter sig imorgon.
-Du borde komma. -Åh, nej.
Jo, det blir kul.
Ja, men, du vet…
Lägg av med ditt "du vet".
Jag ska tänka på saken.
Är det ett svar?
-Visst. -Det blir bättre hela tiden.
Tack.
Evan.
Här. Jag köpte en lopapeysa åt dig.
-En vad? -En traditionell isländsk tröja.
-Som en fredsgåva? -Som en gåva.
-Du ville prata med mig om nåt. -Ja.
Det är ett problem med byggplatsen.
Det är det väl alltid?
Det här kan stoppa arbetet.
-Ta en titt. -Ge mig bara kontentan av det.
Okej. Kontentan är
att artefakterna de hittade bara var början.
Peggy tror att hon har hittat fören på ett skepp från 1600-talet.
-Ett piratskepp? -Nej.
Jag önskar att det var ett piratskepp. Det vore så coolt.
Ja, men det är troligtvis ett skepp
som tog hit eller försåg de tidiga europeiska kolonisatörerna.
Det är också coolt.
Ja. Det är en stor historisk upptäckt.
Smithsonian vill att vi avslutar bygget tills de kan gräva ut det helt.
Hur lång tid skulle det ta?
Svårt att säga.
Sex månader, kanske ett år.
Du kan förstås dra dig ur projektet.
Det kan jag.
Och vi har förstås kontrakt.
-Och jag har advokater. -Ja.
Men vi kan säkert komma överens om nåt, om det skulle bli så.
Ja.
Jag ska tänka på saken.
Får jag ta den? Jag vill att mitt folk tar en titt.
-Berätta vad ditt folk tycker. -Det viktiga är vad jag tycker.
Jag måste fatta beslutet.
Jag hör av mig.
Jag hoppas att du gillar tröjan.
-Och jag försökte sparka dig först. -Du erkänner det!
Ja!
Du är väldigt vacker.
Tack. Du ska se mig när jag har sovit.
Är du redo?
Kära vänner…
…vi har samlats här för att fira Jess och Davids kärlek.
Det är passande att den här familjen, det här samhället,
ska samlas här
för att fira den här glädjefyllda stunden på den här vackra platsen.
Ett av livets mest minnesvärda ögonblick
är när man träffar personen som gör en hel.
Eller det sägs så.
Personen som gör ens värld
mer magisk,
mer färgstark.
Det har varit en ära
att se er två finna det i varandra.
Har vi ringarna?
David…
…tar du Jess till din äkta maka?
Lovar du att älska, ära, vårda och skydda henne för evigt?
Ja.
Jess...
...tar du David till din äkta make?
Lovar du att älska, ära, vårda och skydda honom för evigt?
Ja.
Då är det min stora ära och glädje
att förklara er gifta. Du får nu kyssa brudgummen.
Kom igen, familjefoto.
Jag borde stå där bak, för jag är längre.
Längre igen? Måste du påminna oss varje gång?
-Ni käbblar. Det är en glädjens dag. -Du är så vacker, och jag är så glad.
Ni är så snälla mot mig idag, och jag uppskattar det.
-Imorgon. -Ja, vi har ett lager.
Slå inte din bror. Okej, le.
Jag måste erkänna att de hade rätt.
-Om vad? -Att ha bröllopet här. Det är vackert.
Det är väldigt…dem.
Det är väldigt dem.
Det är så dem.
Förresten…
-Snyggt förrättat. -Jag var nervös.
-Det märktes inte. -Inte?
Du pratar inför folk hela tiden: domare, juryer,
folk med nåns framtid i sina händer.
-Var det så det kändes? -Ungefär så, ja.
-Ursäkta mig. Är det upptaget här? -Inte alls. Snälla.
Okej. Tack.
Hej.
Ursäkta att jag frågar, men vi har inte dansat på evigheter. Skulle du kunna…?
-Ja, visst. Gå ni. -Tack.
Hej.
Är det här konstigt?
Nej, det är det inte.
Ja. Snart är det vi.
Du är en liten sötnos.
-Är du inte det? -Tack så mycket.
-Vill du hålla honom? -Ja.
-Här, kompis. -Hej.
Hej, snygging.
Du är så söt. Vad är det?
Du blir en bra mamma.
Gråter du alltid på bröllop?
-Skyldig. -Ja.
Jag väntar på att du lugnar ner dig.
Ceremonin var vacker.
Tack för inbjudan.
Nöjet är mitt.
Jag vet att du har mycket att ta hand om här,
så jag klarar mig, men kolla din telefon.
MIDDAG PÅ MÅNDAG KVÄLL?
JA
-Hej. -Hej.
Är jag galen, eller såg jag Luke Tatum här?
Ja. Jag bjöd in honom. Jess och David sa att det var okej.
Jösses.
-Är det nåt problem? -Nej, inget problem, bara…
Jag bjöd in nån annan, och det kan bli lite obekvämt.
Ja.
Sluta säga "ah".
Det låter som en av dina pjäser.
Varför säger alla så?
-Okej. Jag ser honom inte. -Vem?
Om du måste fråga vem, är ditt liv komplicerat.
Okej, det är…
-Luke, va? -Nej.
Var det ditt drömbröllop?
Det var bättre än mitt drömbröllop.
-David överlevde. -Ja.
Vad mer kan man begära?
Jag kan inte tro det, Evan våldgästade ert bröllop.
-Nej. -Vi bjöd in honom.
-Va? -Vi gillar honom.
Han är trevlig.
Du har tur att det är ditt bröllop. Jag låter det passera.
Hej.
-Hej. -Hej, Jerry.
Se på dig som utför bröllopsceremonier. Vad mer kan du göra, flygga ett skepp?
-Det kanske blev bakvänt. -Kalla mig kapten O'Brien.
Tja…
…får jag lov, kapten?
-Visst. -Okej.
-Du är vacker, förresten. -Tack.
Så…
…jag ville bara be om ursäkt.
För vad?
För kyssen häromkvällen.
Jag vet inte vad som kom över mig. Kan vi låtsas att det inte hände?
Vilken kyss?
Okej.
Okej, jag ser det som en seger.
Tyvärr måste jag ge mig av.
-Okej. -Men tack för inbjudan.
Självklart. Det var ett nöje.
Okej. Ha en trevlig kväll, kapten.
Du också.
-Hejdå. -Hejdå.
Kan du fatta det?
Ditt yngsta barnbarn är nu gift.
Du vet, alla gamla klichéer är sanna.
Allt går så fort.
Jag håller med.
-Hej. -Hej, Bree.
Du äktade dem bra där uppe.
-Visst gjorde jag? -Det gjorde du.
Vill du dansa?
Det är inte min grej.
Det är okej. Vi kan bara sitta.
-Har du kul? -Ja, visst.
Jag har bara inte varit på en sån här fest på åratal.
Det är lite överväldigande.
Okej. Varför? Var har de hållit dig fången?
Ingenstans.
Vill du dansa?
Visst.
-Kom igen. -Okej.
Du är ingen dålig dansare.
Jag är en riktig Bruno Mars.
-Jag tycker det. -Jaså?
Vi borde fortsätta att öva.
-Abby. -Hej.
Det här är det bästa bröllopet sen Harry och Meghans.
Du gick på det kungliga bröllopet. Vi är så imponerade.
Jag menade Harry och Meghan McCreer från Long Island. Gulligt par.
-Jag vet aldrig när du jävlas med mig. -Inte jag heller.
Vill du dansa?
Vi behöver inte dansa.
Jag vet, men det är bröllop och det finns musik.
Låt mig gissa, du är en mästare på tiodans.
Långt ifrån. Jag föddes med två vänsterfötter.
-Ett udda tillstånd, men jag överlevde. -Jag dansar med dig på ett villkor:
-Inga fler dåliga skämt. -Okej.
-Så du kan dansa. -Jag börjar bli bättre.
-Alla måste ha en svag punkt. -Bara en?
Jag är inte så bra på kampsport heller. Det var en rättvis spark.
Förlåt att jag betedde mig så konstigt.
Jag borde inte ha sparkat dig.
-Jag hade sparkat mig om jag var du. -Det var snällt sagt.
Jag har tänkt mycket på bygget och skeppet.
-Skeppet är en fantastisk upptäckt. -Jag är glad att du tycker det.
-Ja, men det är synd. -Vad?
Jag borde inte prata om det nu. Det är ett vackert bröllop. Glöm det.
-Nej, du får inte göra så. -Göra vad?
Du får inte antyda att du ska dra dig ur
och sen nämna vilket vackert bröllop det är.
-Det är ett vackert bröllop. -Drar du dig ur bygget?
Jag gör alltid såhär.
Jag kommer med dåliga nyheter vid sämsta möjliga tillfälle.
Det är kanske därför jag är singel.
Är det ditt slutliga beslut?
Ja, tyvärr.
Vi kan säkert nå en uppgörelse som är rättvis för alla.
Ja.
Okej. Jag borde nog gå.
Säg hejdå till Jess och David.
-Vad sa Kincaid? -Bara att det var ett vackert bröllop.
Ja, det var det.
Tja...
…vi gjorde det.
Vi gjorde det.
-Hur känns det? -Jag trodde inte att det var möjligt.
Men jag är mer kär i dig än jag nånsin har varit.
-Tack, make. -Varsågod, fru.
-Ska vi dansa igen? -Det ska vi.
-Dina skor, då? -Jag kan inte. De ger mig blåsor.
Berätta inte för nån.
Abby.
Undertextning: Josephine Roos Henriksson
I nästa avsnitt:
-Min rygg! -Vem ska jag ringa?
-Du känner många kändisar. -De kan inte hjälpa mig nu.
Du blir den nya chefen, om du vill.
-Vill du vänta på att försöka få barn? -Jag sparkar David i sömnen.
Tänk dig att tillbringa natten med en känguru.
Din pappa och Kevin vet det. Jag har suttit inne.
-Har du berättat för Bree? -Jag berättar i helgen.
-Kan jag få lemonad? -Det här är Evan Kincaid.
Abby var snäll nog att låta mig sova här.
Är du okej? Sarah!