Din episoadele anterioare…
- Dă-mi telefonul tău! Să ți-l ascult. - Bine.
- Să luăm cina. Nu e o întâlnire. - Cina?
Am luat cina cu Jess, David, Kevin și Sarah. M-am simțit grozav. A fost ca o…
- O familie? - Da. Nu am avut niciodată așa ceva.
Nu am pictat sau desenat ceva de ani de zile.
- E-n regulă. Vom avea una. - Tu vrei o familie.
- I-ai găsit pe șantierul de la hotel? - Ar putea sista lucrările.
Firma și-a spionat un asociat ca să obțină date despre familia sa. Demisionez.
Mulțumesc mult.
David, o iei pe Jess de soție?
Promiți să o onorezi, să o stimezi
- …și să o protejezi? - Eu…
David!
Bună, dragă!
Iar ai avut visul ăla?
De data asta, pământul s-a căscat sub picioarele tale.
Mai bine decât atunci când m-au răpit pescărușii.
Abia aștept să se ducă și nunta, ca să pot dormi ca lumea.
Asta vrea să audă orice ginere.
Se pare că Jerry Trask nu e așa rău.
Oamenii se schimbă.
- Diseară luăm cina. - O întâlnire?
Nu, nu e o întâlnire. Doar…
Discutăm programa la cină.
- Ca între pedagogi. - Bine. Ai grijă să achite nota.
Bine.
- Bună! - Bună!
Știu la ce vă gândiți, nunta e peste o săptămână.
Dar nu săriți.
Să ne purtăm ca și cum ar fi o săptămână normală. Asta vom face eu și David.
O săptămână e destul ca să terminăm totul.
Nu intrați în panică, da?
Stați liniștiți!
Bine.
- Intră în panică. - Chiar rău.
- Bună! Bună dimineața! - Bună dimineața!
Connor,
de când porți acest… compleu?
Mi-am schimbat…
bluza…
alaltăieri.
Asta e bine.
Foarte bine.
Se bucură că nu trebuie să se îmbrace pentru birou.
Foarte bine, dar au trecut trei săptămâni.
Două și jumătate.
Apreciez ce ai făcut pentru mine,
- …dar nu ar trebui să-ți… - Să-mi planific viitorul?
Sunt conștient.
De fapt, stau treaz noaptea
și mă holbez la tavan, gândindu-mă doar la asta.
Con, e normal să fii ușor pleoștit în aceste momente.
Probabil.
Credeam că e o slujbă de vis,
dar era doar o sală de conferințe plină cu șerpi.
Ai nevoie de o îmbrățișare.
Nu. Nu am opt ani.
Nu vrei o îmbrățișare?
Aș cam vrea…
Știu.
CENTRU COMUNITAR
Foarte bine.
Bravo!
Salutați-vă partenerii.
Abby!
Este pentru avansați, dar vreau să văd ce poți.
Foarte bine.
Impresionant!
Ai întârziat. El e Evan, vrea să se înscrie la curs.
- Ce cauți aici? - Îmi place să încerc lucruri noi.
Deocamdată, observă.
Învăț repede, încep direct.
Ai mai făcut tae kwon do?
Nu, dar am mai făcut arte marțiale.
Am studiat Muay Thai, Krav Maga, savate. Chestii elementare.
Se pare că ne poți învăța tu pe noi.
Sunt doar cursant.
Încercam blocări de braț. Arată-i, Abby.
Eu?
„Cel mai bine înveți predând.” Nu-i așa, maestră Amy?
Mi-ai citit cartea?
Are oameni care se documentează.
Așa e.
M-am uitat și la filmulețe pe internet, ca să mă pregătesc.
Atunci, să continuăm. Abby?
Foarte frumos.
Nu uitați, nu suntem gata de luptă.
Scuze. Instinctul!
E rândul meu.
- Să te văd! - Ești gata?
Sunt gata.
Evan, îmi pare rău. Credeam că te ferești.
- Nicio grijă! De acum, mă voi feri. - Ia să văd.
Arată mișto, nu? Ia-o ca pe un compliment.
- Lovești ca un catâr înfuriat. - Îmi pare tare rău.
Ai mai spus asta. E-n regulă. Serios.
- Ați avut parte de peripeții la curs. - Întreab-o pe ea!
Nu am vrut, să știi.
Am înțeles.
Au fost incidente similare și la antrenamentele de Krav Maga.
Se vindecă repede.
Pa!
Jay! Scuze.
Nu, e vina mea.
Arăți cam periculos.
Da.
E un nou hobby?
Da, abia m-am apucat.
Așa mamă, așa fiică.
Cred că e bine să lovești ceva.
Așa credeam, dar se pare că nu știu câtă forță am.
Eu nu mă pun cu tine.
Ce mai faci?
Mai ești stresată?
Da. Evan Kincaid mă scoate din sărite. Cred că i-am provocat o contuzie.
- E o strategie interesantă. - Nu.
Nu e vina mea. Eram la oră…
Stai așa! Kincaid vine la tae kwon do cu tine?
Da. Vine direct la clasă. Cine face asta?
Interesant!
Mereu face faze din astea. Este impulsiv.
Nu se poate concentra pe nimic. Caută mereu ceva nou.
Abby…
Te-ai gândit că poate e interesat de tine?
Nu. Nu e vorba de asta.
Eu o să tac acum.
Nu te opri. Îmi place să vorbesc cu tine.
Și mie îmi place să vorbesc cu tine.
Să mai facem asta.
La prânz sau la cină.
- Ca o întâlnire? - Nu-mi place să etichetez lucrurile.
Mi-ar plăcea.
Excelent!
Verifică-ți programul. Asistenții tăi să ia legătura cu ai mei.
Bine. Voi face asta.
O să sun dacă vreau să bați pe cineva.
- S-a făcut. - Bine.
Bună! Aș vrea o cafea.
Bree O'Brien.
- Ne tot întâlnim astfel. - Luke, ce mai faci?
După cum vezi după mătură, acum fac parte din conducere.
Nu ne uita pe noi, plebeii.
Nu vă uit.
Ți-am citit cartea în weekend.
Da?
Da. Am luat-o de la bibliotecă. A fost extraordinară.
Mulțumesc.
Crescând aici, mi-am dat seama cine sunt personajele.
- Da. - Cum a reacționat familia?
Se pare că nu le-am ascuns prea bine.
S-au dat pe brazdă.
A ajutat că a fost bestseller.
- Tot nu-mi vine să cred. - Mie îmi vine.
Mersi.
- Cum merge cursul? - Nu am început încă.
Am emoții.
Serios?
Prefă-te sigură pe tine. Restul, se rezolvă.
Crezi?
Ce știu eu? Eu țin o mătură.
Ești bine?
Privește cât de repede trec de la mătură la mop. Pa, Bree!
- Stai! Da. - Mersi.
Și eu vreau să mai lucrăm împreună.
Mulțumesc mult. La revedere!
Al patrulea apel privind concilierea.
- Dilpher plătește. - Până la ultimul bănuț.
- Meriți asta, tată. - Mulțumesc.
Arăți bine.
Văd că ai pus pantaloni pe tine.
Era momentul.
Știu cât de mult ți-ai dorit să lucrezi la Denzer, Lewis and Phelps.
Credeam că-mi doresc.
Ai fi renunțat dacă nu eram eu la mijloc?
Sper.
Dar mi-a fost mai ușor, fiind vorba de tine.
Sunt mândru că ai făcut asta.
Mersi, tată.
Și cred că vei avea succes de unul singur.
Asta e intenția. Mai întâi, spațiu de birou.
Când vine vorba de imobiliare, nu uita…
Amplasarea contează.
Exact!
Care e romanul tău preferat?
Anna Karenina și All My Friends Are Going to Be Strangers.
Ai ales bine.
Dacă ai putea trăi în orice moment din istorie, ce ai alege?
Prezentul.
Îmi place acum.
Bine.
Care e trupa ta preferată? Ce muzică asculți?
- Country. - Ce? Serios?
Da. Serios.
Ai ascultat vreodată piesele ca lumea?
Există piese ca lumea?
Nu fi snob!
Să vii prin Chesapeake Shores.
Du-te la clubul The Bridge. Au muzică excelentă…
Pun multe genuri muzicale, dar și country de calitate.
Bine. Poate încerc.
- Weekendul viitor? - Nu pot atunci.
Se mărită sora mea.
Pe bune? Sau e doar o scuză?
E pe bune. Cine ar inventa o asemenea scuză?
Cineva care ar avea nevoie de o scuză bună de tot.
Nu caut una.
- Nu? - Nu.
- Bine. - Chiar pot aduce un invitat,
dacă vrei să vezi locul.
E cumva o invitație?
Nu. Poate e doar o scuză pentru cineva care chiar vrea să vină.
Păi…
- Dă-mi voie. - Mulțumesc.
Păi…
Mi-ar face plăcere.
Da.
Desigur.
- Excelent! - Bine.
- Bine.
Atunci, bine.
- Ne mai vedem. - Bine.
- Acolo și atunci. - Da. Bine.
Anunță-mă.
Bine.
- Pa! - Condu cu grijă!
Mulțumesc mult pentru mâncare.
Da. A fost drăguț.
Bine.
David, o iei pe Jess de soție?
Promiți să o iubești, să o onorezi, să o prețuiești și s-o protejezi pe vecie?
Da.
Bine.
Ar fi trebuit să-mi dau seama.
Am doar câteva minute. Am o întâlnire la Reykjavík.
Ai rezolvat problemele cu aerul condiționat?
Da. S-a rezolvat. Oaspeții tăi vor sta la răcoare.
Bine.
Ce-i asta? Am zis că mai vreau trei niveluri.
Credeam că glumești. Ai idee cât ar costa așa ceva?
Dacă tot adaugi niveluri, va mai putea fi numit hotel tip boutique?
Va fi ce zic eu că este.
Corey Elevators? Nu.
Urăsc firma asta.
Au fost implicați în proiect. I-ai aprobat.
Lifturile lor sunt prea lente. Urăsc lifturile lente.
Evan, ești nebun?
Dacă schimbi firma de lifturi acum, costurile vor fi astronomice.
Costul întregului proiect este prea mare.
Acum îți pasă de bani? Mereu te lauzi că ești bogat.
Sunt bogat pentru că sunt atent cu banii.
Serios?
N-am citit oare că ai adus cu avionul corul mormon Tabernacle
să-ți cânte „la mulți ani”?
A meritat fiecare bănuț.
Evan, am impresia că nu este vorba despre lifturi lente.
Spune-mi ce te deranjează.
Pe mine?
Nu mă deranjează nimic.
Spui că-ți place adevărul. Așa că fii sincer cu mine.
- Cărțile pe masă? - Cărțile pe masă.
Mai știi când am zis că nu m-a deranjat că m-ai lovit?
- Of… - Cred că m-a deranjat.
- Bine. - Cel mai tare mă deranjează
- …că ai trișat. - Ce?
Nu eram gata.
Ai zis fix asta: „Gata!”
Știu. Dar dacă mă gândesc, nu eram gata.
- Ar fi trebuit să știi. - Tu ai vrut să lovești primul.
Eu nu-mi amintesc așa ceva. Știi ce? La revedere!
La revedere!
Unul dintre noi trebuie să plece și e clădirea mea.
Da. Am înțeles.
Alo?
Arthur?
Sunt Nell O'Brien.
Sun să-ți urez mulți ani înainte.
Nu mi-a urat nimeni „la mulți ani” de multă vreme.
Cum se spunea la noi,
fie ca ghinionul să te urmărească toată viața și să nu te prindă niciodată.
Mi-a plăcut asta, Nell.
Du-te la ușă.
Ce?
Du-te și deschide ușa din față.
Ca să vezi…
E pâine irlandeză de casă
și două felicitări de la strănepoatele mele.
Și un balon.
Nimeni nu e prea bătrân pentru baloane.
La mulți ani, Arthur!
LA MULȚI ANI, DOMNULE DRISCOLL!
LA MULȚI ANI
Înțeleg, dar este esențial să dăm de domnul Kincaid.
Foarte bine. Mulțumesc mult
E Peg Lucas, arheologul-șef de pe șantier.
- Încântat! - Îmi pare bine!
Pune-mă la curent.
Se pare că artefactele descoperite sunt doar începutul.
Săpăturile au scos la iveală aceste scânduri
și se pare că lemnul datează din secolul XVII.
Într-adevăr.
Interesant este că, azi-dimineață,
am recuperat ceea ce pare a fi prora unui vas.
Ca să vezi…
Ar putea fi o descoperire istorică majoră.
Un vas britanic de pe la 1600.
Dar trebuie oprite lucrările pentru excavare.
Ce părere va avea Evan Kincaid?
Greu de spus.
Dar dacă ar căuta o scuză să se retragă din proiect, asta ar fi.
Trebuie să mă întorc pe șantier. E mult de lucru.
- Mersi că ai venit. - Mersi.
Am lăsat două mesaje, nu pot da de el.
Pentru că e în Islanda.
- Ce caută în Islanda? - Cine știe?
Poate că e un geniu malefic și acolo își are baza secretă.
Am încercat amândoi să dăm de el.
Ce altceva putem face?
Nu știu, dar știu că avem nevoie de proiectul ăsta.
Nu trebuie să se retragă.
- Tu ai făcut tot ce puteai. - Da.
Păcat că l-am lovit în cap!
Nu credeam că o să te aud spunând asta.
- Ce anume? - Că ai lucrurile sub control.
E adevărat.
Abby se descurcă bine la birou.
Kevin și Sarah sunt pe picioarele lor.
Jess se mărită și Bree predă.
Simt că aș putea chiar să plec și totul va fi bine.
Încerci să îmi spui ceva?
- Ești bolnav? - Nu.
După nunta lui Jess, am putea…
Am putea să mergem undeva împreună o vreme.
- Unde? - Oriunde.
Câtă vreme?
Oricâtă vreme.
Te referi la pensie, Mick?
Nu, știi tu…
O vacanță.
Când ai făcut ultima oară asta?
Am luat ceva vacanțe în cei peste 40 de ani de muncă.
Bine. Câte?
Două.
Scuze, trebuie să răspund. E un tip cu care fac tranzacții.
Carter!
Și mie îmi pare bine să te aud.
Te interesează o retrospectivă Arthur Driscoll?
Cu cel puțin 12 picturi nemaivăzute până acum?
Nu, Carter. Nu la New York.
Ar fi o treabă să facem vernisajul aici, în Chesapeake Shores.
Acasă la el.
Bine, fă pe prudentul.
Dar să știi că am și alți oameni interesați.
Excelent! Sună-mă.
Alți oameni?
Pe care nu i-am sunat încă.
- Megan O'Brien… - Tu m-ai învățat tot ce știu.
- Bună! - Bună!
Te-ai trezit devreme.
Pregătesc carbohidrații pentru asociația părinți-profesori.
- Ești drăguț că ajuți. - Nu-i așa?
- Te ajut? - Mi-ar prinde bine.
- Foitajele astea sunt cam grele. - Practic, faci CrossFit.
Mai degrabă fitness cu croasanți.
Știu că e din scurt, dar…
Mâine e nunta lui Jess și David.
Vrei să vii cu mine?
Aș fi onorat. Da.
- Da? - Da.
Bine. Îți trimit un mesaj cu detaliile.
Excelent! Dă-mi un mesaj.
- Bine. - Sigur.
- Voi face asta. - Excelent, abia aștept!
- Unic în New York. - Unic în New York.
- Dle Driscoll! - Care dintre voi e Caitlyn?
- Eu. - Mi-ai trimis o felicitare frumoasă.
- Mulțumesc mult, Caitlyn. - Cu plăcere.
Carrie, aș vrea să discutăm.
- Ai auzit de Claude Monet? - De cine?
Ai talent.
E un compliment. Nu le ofer prea des.
Mi-am pierdut obișnuința.
- Te pricepi cu pensula? - Oarecum. Am folosit creioane de colorat.
Îmi plac și mie. Dar folosește asta.
Și astea.
- Sunt ale dv.? - Nu. Acum sunt ale tale.
Eu nu am mai pictat de ani de zile.
- De ce? - Nu vreau.
Pictează aia.
Sau aia.
Poți să pictezi și aia.
Pictează ce vrei.
Ideea e să pictezi lucrurile așa cum le vezi.
Nu vrei? Bine.
Nu, dar…
Am emoții. Dacă nu iese bine?
Ce contează?
- Ideea e s-o faci. - Bine.
- Salut! - Salut!
Așa deci… Crawford's Pet Shop?
Da. Aici ținea papagalul acela bătrân, Tiki.
Încercați să-l învățați cuvinte porcoase.
- Da, dar dna Crawford ne prindea. - Da.
Nu crezi că e prea scump?
Sau prea mare?
Ar trebui să îl iei.
Bine. Pentru că l-am luat deja.
Uite cum văd eu dispunerea.
Să vedem.
Aici e intrarea.
Vreau să scot stâlpii ăștia doi.
Vreau să adaug un perete despărțitor aici.
Mă gândeam să scot peretele ăsta și să îl înlocuiesc cu sticlă.
Bravo, Connor! Folosești spațiul inteligent.
Mersi, tată.
Cât crezi că ar dura?
Îmi poți recomanda pe cineva?
Pot să chem patru oameni să termine totul în câteva zile.
Dacă angajezi altă companie, va dura mult.
Connor, ascultă-mă. Știu că vrei să faci asta singur.
Dar maturizarea înseamnă și să accepți ajutorul celor care țin la tine.
Cam cât ar costa?
Mai mult decât vrei să dai și mai puțin decât face.
Dacă ne înțelegem, îi chem pe băieți.
Bine. S-a făcut.
- L-ai invitat pe Jay la nuntă? - Cred că da.
Crezi?
Nu știu. Totul e în ceață.
Cunosc sentimentul.
Eu am fost sărutată deunăzi.
De către Jerry Trask.
- Nu pot ține pasul cu tine. - Nici nu mă așteptam.
Ți-a plăcut?
Nu mi-a displăcut.
- Nu sună încurajator! - Știu.
Am mai cunoscut un tip care îmi cam place.
Parcă ascult actul II dintr-o piesă de-ale tale.
- Serios? - Da.
Intriga e că l-am invitat pe Jerry Trask
să vină la nuntă ca invitatul meu.
Stai așa! Înainte sau după sărut?
- Înainte. - Atunci poate că a crezut…
Poate că a crezut…
- Ai vrut să creadă… - Nu știu. Nu cred.
Până când mi-am zis…
Nu mai e nesimțit, ca în liceu.
Dar?
Nu știu. Oamenii chiar se schimbă?
David, mai avem o singură noapte ca să renunțăm la nuntă.
- Imposibil. - Pentru nuntă!
Pentru nuntă!
Vă mulțumesc.
De când nu mai am voie să te văd înainte de nuntă?
De la miezul nopții.
O să dormiți la ora aceea.
Nu. În noaptea asta nu dorm.
- De ce? - Are coșmaruri cu nunta.
Azi-noapte, David a fost furat de un calmar imens.
„Eliberați krakenul!”
Nu a spus nimeni asta. Nu vreau să mai trec prin asta.
Presupui că visurile urâte vor înceta după nuntă?
Sigur. Nu-i așa?
- Nu. Exclus. - Imposibil.
Eu așa cred.
Mă duc să mai iau un rând.
Încă două carafe.
Salut, Luke!
Salut, Kevin!
Mersi că m-ai ajutat să prind jobul ăsta.
Și îmi cer scuze.
Când ai venit prima oară la Kwik Go, m-am purtat cam… știi tu.
Da, te-ai purtat cam… știi tu.
Ce sărbătoriți?
Sora mea mai mică, Jess, se mărită mâine.
- Vino și tu! - Nu.
Ba da, o să fie distracție.
Sunt convins, dar…
Iar mă iei cu… știi tu?
Bine. O să mă gândesc.
O iau drept confirmare?
- Sigur. - Lucrurile merg numai spre bine.
Mersi.
Evan!
Ține! Ți-am adus o lopapeysa.
- Ce? - Un pulover islandez tradițional.
- În semn de pace? - Cadou.
- Voiai să vorbești ceva cu mine? - Da.
E o problemă pe șantier.
Ca întotdeauna.
Asta ar putea sista lucrările.
- Uită-te! - Spune-mi pe scurt.
Bine. Pe scurt,
artefactele pe care le-au găsit sunt doar începutul.
Peggy crede că a găsit prora unui vas din secolul XVII.
- Un vas de pirați? - Nu.
Păcat! O corabie de pirați ar fi fost tare.
Da. Dar, cel mai probabil, e un vas
care i-a transportat sau aprovizionat pe primii coloniști.
Și asta e tare.
Da. E o descoperire istorică majoră.
Institutul Smithsonian vrea să oprim construcția
până reușesc să finalizeze săpăturile.
Cât ar dura?
E greu de spus.
Șase luni. Poate un an.
Desigur, te poți retrage din proiect.
Aș putea.
Desigur, avem contracte.
- Iar eu am avocați. - Da.
Cred că putem ajunge la un acord. Dacă se ajunge la asta.
Da.
O să mă gândesc.
Pot să iau asta? Vreau să se uite și oamenii mei.
- Anunță-mă ce zic oamenii tăi. - Contează ce spun eu.
Trebuie să iau o decizie.
O să te anunț.
Sper să-ți placă puloverul.
- Am încercat să te lovesc primul. - Recunoști!
Da!
Ești foarte frumoasă.
Mersi. Să mă vezi și după ce dorm ca lumea.
Gata?
Dragii mei…
Ne-adunat aici ca să sărbătorim dragostea lui Jess și David.
Se cuvine ca familia și întreaga comunitate
să se adune aici,
să sărbătorească această ocazie fericită într-un loc minunat.
Unul dintre cele mai memorabile momente în viață
e conștientizarea că ai cunoscut omul care te completează.
Așa mi s-a spus.
Omul care-ți face lumea
mai magică,
mai colorată.
A fost o onoare
să vă văd pe amândoi găsindu-vă.
Avem inelele?
David…
O iei pe Jess de soție?
Promiți să o iubești, să o onorezi, să o prețuiești și s-o protejezi pe vecie?
Da.
Jess, îl iei pe David de soț?
Promiți să îl iubești, să îl onorezi, să îl prețuiești și să îl protejezi?
Da.
Atunci, este onoarea și plăcerea mea
să vă declar căsătoriți și poți săruta mirele.
Poză de familie!
Ar trebui să stau eu în spate, că sunt mai înalt.
Chiar trebuie să ne amintești de fiecare dată?
- Nu vă certați! E o zi fericită. - Ești tare frumoasă! Mă bucur grozav.
V-ați purtat foarte frumos cu mine și apreciez asta.
- Mâine. - S-au adunat.
Nu-ți lovi fratele. Zâmbiți!
Recunosc că au avut dreptate.
- În legătură cu ce? - Să țină nunta aici. E superb.
Li se potrivește.
Chiar foarte bine.
Le stă tare bine…
Apropo…
- Ai oficiat foarte frumos. - Am avut emoții.
- Nu s-a văzut. - Serios?
Tu vorbești în fața oamenilor tot timpul. Judecători, jurați…
Soarta cuiva este în mâinile lor.
- Așa a fost pentru tine? - Cam așa.
- Nu vă supărați, sunt ocupate? - Deloc. Vă rog.
Mersi.
Bună!
Mi-e și jenă să cer, dar nu am mai dansat de secole. Vă deranjează?
- Sigur. Mergeți! - Mersi.
Bună! Hopa!
E ciudat?
Nu. Nu e.
O să ajungem acolo.
Ești scump foc!
- Nu-i așa? - Mulțumesc mult.
- Vrei să-l ții? - Da.
- Așa, dragule. - Bună!
Bună, frumosule…
Ce drăguț ești… Ce-i asta?
Vei fi o mamă extraordinară.
Mereu plângi la nunți?
- M-ai prins! - Da.
Te las să te reculegi.
Ceremonia a fost superbă.
Mulțumesc pentru invitație.
Cu plăcere.
Știu că ai multe chestiuni de familie de rezolvat,
să știi că mă descurc. Dar uită-te pe telefon.
CINĂ LUNI SEARĂ?
DA
- Bună! - Bună!
Am înnebunit sau l-am văzut pe Luke Tatum?
L-am invitat eu. Părea stingher. Jess și David au zis că e în regulă.
Of…
- E vreo problemă? - Nu, doar că…
Am invitat pe altcineva și s-ar putea să fie… delicat.
Da.
Nu mai coate sunetul ăsta.
Începe să semene cu piesele tale.
De ce spune toată lumea asta?
- Nu l-am văzut nicăieri. - Pe cine?
Dacă trebuie să întrebi, viața devine complicată.
Hai că asta e…
- Luke? - Nu.
A fost nunta pe care o visai?
Mai frumoasă ca nunta visurilor mele.
- David a rezistat. - Da.
Ce altceva ai mai putea dori?
Nu-mi vine să cred! Evan a venit neinvitat.
- Ba nu. - Noi l-am invitat.
- Ce? - Ne place de el.
E simpatic.
Aveți noroc că e nunta voastră. Trec cu vederea.
Bună!
- Bună! - Bună, Jerry!
Oficiezi ceremonii… Ce mai știi să faci? Să pilotezi un vas?
- Le-am încurcat. - Spune-mi căpitanul O'Brien.
Păi…
Îmi acorzi acest dans, căpitane?
- Sigur. - Bine.
- Apropo, ești superbă. - Mulțumesc.
Deci…
Voiam să-mi cer scuze.
Pentru ce?
Pentru sărutul de alaltăseară.
Nu știu ce m-a apucat. Ne putem preface că nu s-a întâmplat?
Ce sărut?
Da.
Atunci o trec la victorii.
Din păcate, trebuie să plec.
- Bine. - Dar îți mulțumesc pentru invitație.
Desigur. E plăcerea mea.
Seară bună, căpitane!
Asemenea.
Pa!
Îți vine să crezi?
Cea mai tânără nepoată e acum măritată.
Știi? Toate clișeele vechi sunt adevărate.
Totul se întâmplă atât de rapid…
De acord.
- Bună! - Bună, Bree!
I-ai căsătorit bine de tot!
- Nu-i așa? - Așa este.
Vrei să dansezi?
Nu prea e genul meu.
Nu-i nimic. Putem sta jos.
- Te distrezi? - Sigur.
N-am mai fost la o petrecere ca asta de ani de zile.
E copleșitor.
De ce? Unde te-au ținut?
Niciunde.
Vrei să dansezi?
Sigur.
Să mergem.
Nu ești dansator rău.
O, da! Sunt un adevărat Bruno Mars.
- Cred că da. - Da?
Ar trebui să exersăm în continuare.
- Abby! - Bună!
E cea mai tare nuntă la care am fost de la cea a lui Harry și Meghan.
Suntem impresionați cu toții că ai fost la nunta regală.
Nu, Harry și Meghan McCreer, din Long Island. Un cuplu drăguț.
- Nu mă prind deloc când faci bâză. - Nici eu.
Vrei să dansezi?
Nu trebuie să dansăm.
Știu, dar e nuntă și au pus muzică.
Și probabil că ești as la dans.
M-am născut cu două picioare stângi.
- O problemă medicală rară. Am făcut față. - Dansez cu tine cu o condiție.
- Gata cu glumele proaste. - S-a făcut.
- Deci te pricepi la dans. - Tot mai bine.
- Fiecare are un punct slab. - Doar unul?
Nu sunt bun nici la arte marțiale. M-ai lovit cinstit.
Scuze că m-am purtat așa ciudat.
Nu trebuia să te lovesc.
- Și eu m-aș fi lovit în locul tău. - Ești drăguț că spui asta.
M-am gândit mult la proiect și la vasul acela.
- Chiar este o descoperire incredibilă. - Mă bucur că spui asta.
- Da. Păcat! - Ce?
Nu ar trebui să discutăm asta acum. E o nuntă superbă. Lasă.
- Nu poți face asta. - Ce anume?
Nu poți să faci aluzie că te retragi din proiect
și apoi să schimbi vorba.
- Chiar este o nuntă frumoasă. - Te retragi din proiect?
Mereu fac asta.
Dau vești proaste în cele mai proaste momente.
Poate că de asta sunt încă singur.
Asta e decizia ta finală?
Mă tem că da.
Dar putem ajunge la un acord corect pentru toată lumea.
Da.
Ar trebui să plec.
Salută-i pe Jess și David.
- Ce a zis Kincaid? - Doar că a fost o nuntă superbă.
Așa este.
Păi…
Am reușit.
- Cum te simți? - Nu credeam că e posibil,
dar sunt mai îndrăgostit de tine ca niciodată.
- Mulțumesc, soțule. - Cu plăcere, soție.
- Mai dansăm o dată? - Da.
- Și pantofii? - Nu pot. Îmi fac bătături.
Nu spune nimănui!
Abby!
Subtitrare tradusă de Cristian Mircea Drăghici
Din episoadele viitoare…
- Spatele! Mandrake. - Pe cine sun?
- Cunoști mulți oameni celebri. - La ce bun?
Ești noul locotenent, dacă vrei.
- Mai așteptăm cu copiii. - Îl lovesc pe David în somn.
Cum o fi să dormi cu un cangur?
Tatăl tău și Kevin știu că am făcut închisoare.
- I-ai spus lui Bree? - Îi spun în weekend.
- Aș putea căpăta o limonadă? - El e Evan Kincaid.
Abby m-a lăsat să rămân aici.
Ești bine? Sarah!