‫בפרקים הקודמים:‬
‫תני לי את המספר שלך למקרה שאצטרך לצותת.‬ ‫-בסדר.‬
‫בואי נצא לארוחת ערב. אל תדאגי. זה לא דייט.‬ ‫-ארוחת ערב?‬
‫ישבתי לארוחת ערב עם ג'ס, דיוויד,‬ ‫קווין ושרה. היה ממש...‬
‫משפחתי?‬ ‫-כן. משהו שאף פעם לא היה לי.‬
‫לא ציירתי או שרטטתי דבר כבר שנים.‬
‫זה בסדר. תהיה לנו.‬ ‫-אתה רוצה משפחה.‬
‫מצאו אותם באתר הבנייה של המלון?‬
‫זה עלול לגרום לעצירת העבודות‬ ‫אם ימצאו משהו משמעותי.‬
‫המשרד הזה ריגל אחר עורך דין זוטר במטרה‬ ‫להשיג מידע על המשפחה שלו. אני מתפטר.‬
‫תודה רבה לכם.‬
‫דיוויד, האם אתה לוקח את ג'ס לאישה?‬
‫האם אתה מבטיח לכבד, להוקיר,‬
‫ולהגן עליה לנצח נצחים?‬ ‫-אני...‬
‫דיוויד!‬
‫היי, מותק.‬
‫שוב חלמת את החלום הזה, נכון?‬
‫הפעם האדמה בלעה אותך.‬
‫זה עדיף מהחלום שבו השחפים חטפו אותי.‬
‫אני מתה כבר לסיים עם החתונה‬ ‫כדי שאוכל לישון שוב כמו שצריך.‬
‫זה מה שכל חתן רוצה לשמוע.‬
‫מסתבר שג'רי טראסק‬ ‫לא כזה נוראי בסופו של דבר.‬
‫אנשים כן משתנים.‬
‫יש לנו הערב ארוחה.‬ ‫-זה דייט?‬
‫לא, זה לא דייט, רק...‬
‫רק נדבר על תוכנית הלימודים‬ ‫בזמן ארוחת הערב.‬
‫בתור אנשי חינוך.‬ ‫-בסדר, רק תוודאי שהוא משלם.‬
‫טוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני יודעת מה אתם חושבים.‬ ‫החתונה רק עוד שבוע.‬
‫אבל אל תשתגעו, בבקשה.‬
‫תמשיכו בשגרה כאילו שזה שבוע רגיל.‬ ‫זה מה שאני ודיוויד נעשה.‬
‫כי שבוע הוא מספיק זמן כדי לסיים הכול.‬
‫אז פשוט אל תילחצו, בסדר?‬
‫שאף אחד לא יילחץ!‬
‫בסדר.‬
‫היא בלחץ.‬ ‫-ממש.‬
‫היי, בוקר טוב.‬ ‫-בוקר.‬
‫אז, קונור,‬
‫כמה זמן אתה כבר לובש את ה... לבוש הזה?‬
‫החלפתי...‬
‫את החולצה שלי...‬
‫לפני כמה ימים.‬
‫יפה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫הוא פשוט שמח שהוא לא צריך‬ ‫להתלבש וללכת למשרד, נכון?‬
‫בצדק. אבל עברו שלושה שבועות.‬
‫שבועיים וחצי.‬
‫קונור, אני מעריך את מה שעשית בשבילי,‬
‫אבל אתה לא חושב שכדאי...‬ ‫-שאתכנן את העתיד שלי?‬
‫אני עסוק רק בזה.‬
‫למען האמת, אני ער כל הלילה,‬
‫בוהה בתקרה וחושב אך ורק על זה.‬
‫קונור, זה טבעי שאתה קצת מצוברח בתקופה כזו.‬
‫אני מניח שכן.‬
‫כלומר, חשבתי שמצאתי את עבודת חלומותיי,‬
‫וגיליתי שאני יושב בחדר פגישות מלא נחשים.‬
‫אתה צריך חיבוק.‬
‫לא, אני לא בן שמונה.‬
‫אתה לא רוצה חיבוק?‬
‫אולי קצת.‬
‫אני יודעת.‬
‫- חופי צ'סאפיק‬ ‫מרכז קהילתי -‬
‫יפה מאוד.‬
‫כל הכבוד.‬
‫קודו בפני בני הזוג שלכם.‬
‫אבי.‬
‫זה מהלך קצת מתקדם,‬ ‫אבל אני רוצה לראות למה את מסוגלת.‬
‫יפה מאוד.‬
‫מרשים מאוד.‬
‫אתה מאחר. תלמידים, זה אוון.‬ ‫הוא שוקל להצטרף אלינו.‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-אני אוהב לנסות דברים חדשים.‬
‫למה שלא תצפה לזמן מה?‬
‫אני לומד מהר. אני יכול להצטרף.‬
‫למדת טאקוונדו בעבר?‬
‫לא, אבל יש לי ניסיון באומנויות לחימה.‬
‫למדתי אגרוף תאילנדי, קרב מגע,‬ ‫אגרוף צרפתי. הדברים הבסיסיים.‬
‫טוב, נשמע שתוכל ללמד אותנו דבר או שניים.‬
‫לא, אני רק תלמיד.‬
‫תרגלנו חסימות ידיים בסיסיות.‬ ‫למה שלא תראי לו, אבי?‬
‫אני?‬
‫"הדרך הטובה ביותר ללמוד היא ללמד."‬ ‫נכון או לא, מאסטר איימי?‬
‫קראת את הספר שלי?‬
‫יש לו אנשים שעושים מחקר בשבילו.‬
‫נכון.‬
‫צפיתי גם בהרבה סרטונים באינטרנט,‬ ‫אז אני בעניינים.‬
‫טוב, אז בואו נמשיך. אבי?‬
‫יפה מאוד.‬
‫תזכרו שאנחנו עוד לא מוכנים לקרבות תרגול.‬
‫סליחה. סליחה, אינסטינקטים.‬
‫טוב, תורי.‬
‫נראה אותך.‬ ‫-אתה מוכן?‬
‫אני מוכן.‬
‫אוון, אני כל כך מצטערת. חשבתי שתתכופף.‬
‫אין בעיה. ומעכשיו אני אתכופף.‬ ‫-תן לי לראות.‬
‫נראה מגניב, מה? אני אומר את זה בתור מחמאה,‬
‫אבל את בועטת כמו פרד עצבני.‬ ‫-אני ממש מצטערת.‬
‫כבר אמרת את זה. זה בסדר, אבי, באמת.‬
‫אני רואה שהשיעור שלך היה עמוס, אדוני.‬ ‫-תשאל אותה.‬
‫באמת לא התכוונתי.‬
‫מובן לי.‬
‫היו לנו הרבה תקריות כאלו‬ ‫במהלך אימוני קרב המגע.‬
‫הוא מחלים מהר.‬
‫ביי.‬
‫ג'יי. סליחה.‬
‫לא, זו אשמתי.‬
‫את נראית די מסוכנת בפנים.‬
‫כן, מה?‬
‫תחביב חדש?‬
‫כן, רק התחלתי.‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫בטח כיף לבעוט במשהו מדי פעם.‬
‫חשבתי שככה ארגיש, אבל מסתבר‬ ‫שאני לא מודעת לכוח שלי.‬
‫אני לא הייתי מתעסק איתך.‬
‫אז מה שלומך?‬
‫את עדיין מרגישה לחוצה?‬
‫כן, אוון קינקייד משגע אותי.‬ ‫ויכול להיות שגרמתי לו עכשיו לזעזוע מוח.‬
‫זו אסטרטגיה עסקית מעניינת.‬ ‫-לא.‬
‫טכנית, זו לא היתה אשמתי. היינו בשיעור...‬
‫רגע, קינקייד לומד איתך טאקוונדו?‬
‫כן. הוא פשוט נכנס והתחיל להתאמן.‬ ‫מי עושה דבר כזה?‬
‫מעניין.‬
‫הוא עושה דברים כאלה כל הזמן.‬ ‫הוא כל כך אימפולסיבי.‬
‫אין לו יכולת לשמור על תשומת לב.‬ ‫הוא תמיד מתעניין בדברים חדשים.‬
‫אבי...‬
‫חשבת על זה שאולי את הדבר החדש‬ ‫שהוא מתעניין בו?‬
‫לא, זה ממש לא העניין.‬
‫אני אפסיק לדבר.‬
‫לא, אל תפסיקי. אני נהנה לדבר איתך.‬
‫גם אני אוהבת לדבר איתך.‬
‫כדאי שנעשה את זה שוב.‬
‫בארוחת צהריים, או ערב.‬
‫כמו דייט?‬ ‫-לא אוהב להדביק תוויות על דברים, אבל...‬
‫אני אשמח.‬
‫יופי.‬
‫תבדקי את היומן שלך,‬ ‫ותגידי לאנשייך ליצור קשר עם אנשיי.‬
‫טוב. אני אעשה את זה.‬
‫ואני אזכור להתקשר אלייך‬ ‫אם אצטרך שיבעטו במישהו.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫- סאלי'ס‬ ‫בית קפה -‬
‫היי. אפשר קפה, בבקשה?‬
‫ברי או'בריאן.‬
‫אנחנו חייבים להפסיק להיפגש ככה.‬ ‫-לוק. מה שלומך?‬
‫כפי שאת רואה לפי המטאטא הזה,‬ ‫אני נמצא עכשיו בהנהלה הבכירה.‬
‫טוב, אל תשכח את האנשים הקטנים, כמוני.‬
‫ברור שלא.‬
‫- הברידג' -‬
‫היי, קראתי את הספר שלך בסוף השבוע.‬
‫באמת?‬
‫כן. פתחתי כרטיס ספרייה,‬ ‫שאלתי אותו והכול. הוא היה מעולה.‬
‫תודה.‬
‫כמובן שבגלל שגדלתי פה,‬ ‫הבנתי מי הדמויות הבדויות באופן שקוף.‬
‫כן.‬ ‫-איך המשפחה קיבלה את זה?‬
‫מסתבר שהדמויות היו בדויות‬ ‫באופן קצת יותר מדי שקוף.‬
‫הם קיבלו את זה.‬
‫אני מניח שהעובדה שזה רב-מכר גם עזרה.‬
‫אני עדיין לא מאמינה.‬ ‫-אני מאמין.‬
‫תודה.‬
‫אז איך הקורס?‬ ‫-עוד לא התחלתי.‬
‫אני קצת לחוצה.‬
‫באמת?‬
‫פשוט תפגיני ביטחון. כל השאר יקרה מעצמו.‬
‫אתה חושב?‬
‫מה אני יודע? אני מחזיק מטאטא.‬
‫את בסדר?‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫טוב, שימי לב באיזה ביטחון אני מחליף‬ ‫ממטאטא למגב, בסדר? להתראות, ברי.‬
‫הנה. כן? בסדר.‬ ‫-אני בסדר. תודה.‬
‫כן, גם אני מצפה לעבוד איתך שוב.‬
‫תודה רבה. להתראות.‬
‫זו השיחה הרביעית היום לגבי המיטיגציה.‬
‫ודילפר משלם.‬ ‫-עד המטבע האחרון.‬
‫מגיע לך, אבא.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה נראה טוב.‬
‫אתה לובש מכנסיים קשים.‬
‫טוב, הגיע הזמן.‬
‫תקשיב, אני יודע ש"דנצר, לואיס, ופלפס"‬ ‫היתה עבודת החלומות שלך.‬
‫ככה חשבתי.‬
‫היית עוזב גם בלי קשר למה שקרה איתי?‬
‫אני מקווה.‬
‫אבל בגלל העניין איתך,‬ ‫היה לי הרבה יותר קל לעזוב.‬
‫ובכן, אני ממש גאה בך על שעשית זאת.‬
‫תודה, אבא.‬
‫ואני חושב שאתה תצליח מאוד בזכות עצמך.‬
‫זו הכוונה. התחנה הראשונה היא שטח משרדי.‬
‫כן, וכשמדובר בנדל"ן, אל תשכח...‬
‫לוקיישן, לוקיישן, לוקיישן.‬
‫נכון מאוד.‬
‫מה הנובלה האהובה עלייך?‬
‫זה צמוד. "אנה קארנינה"‬ ‫ו"כל חבריי יהיו זרים".‬
‫בחירות מוצלחות.‬
‫באיזו תקופה בהיסטוריה היית רוצה לחיות,‬ ‫אם רק יכולת?‬
‫בתקופה הזאת. אני אוהבת את התקופה הזאת.‬
‫בסדר.‬
‫מה הלהקה האהובה עלייך? או הסגנון המוזיקלי?‬
‫קאנטרי.‬ ‫-מה? באמת?‬
‫כן, באמת.‬
‫הקשבת פעם למוזיקת קאנטרי?‬ ‫לאומנים המוצלחים?‬
‫יש דבר כזה?‬
‫אל תהיה כזה מתנשא.‬
‫אתה יודע מה? כדאי לך‬ ‫לבוא מתישהו לחופי צ'סאפיק.‬
‫לך למועדון קטן שנקרא ה"ברידג'".‬ ‫יש שם יופי של...‬
‫יש שם מוזיקה מעולה מכל הסוגים,‬ ‫אבל גם יופי של קאנטרי.‬
‫טוב, אולי אני אנסה.‬
‫מה לגבי סוף השבוע הבא?‬ ‫-סוף השבוע הבא לא מתאים לי. אחותי מתחתנת.‬
‫באמת? או שזה סתם תירוץ?‬
‫לא, באמת. מי ימציא תירוץ כזה?‬
‫מישהו שרוצה תירוץ ממש טוב, אני מניח.‬
‫אני לא ממש מחפשת תירוצים.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫בסדר.‬ ‫-למען האמת, מותר לי להזמין מישהו‬
‫אם אתה רוצה לבוא לראות.‬
‫זו הזמנה?‬
‫לא, אולי זה רק תירוץ‬ ‫עבור מישהו שבאמת רוצה לבוא.‬
‫טוב...‬
‫תרשי לי.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב...‬
‫אני אשמח.‬
‫כן.‬
‫כמובן.‬
‫נהדר.‬ ‫-יופי.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב.‬
‫נתראה.‬ ‫-יופי.‬
‫שם. אז.‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫פשוט תעדכני אותי.‬
‫בסדר.‬
‫ביי.‬ ‫-סעי בזהירות.‬
‫תודה רבה על האוכל.‬
‫כן. היה נחמד.‬
‫בסדר.‬
‫דיוויד, האם אתה לוקח את ג'ס לאישה?‬
‫האם אתה מבטיח לאהוב, לכבד,‬ ‫להוקיר, ולהגן עליה לנצח נצחים?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫הייתי צריכה לצפות את זה.‬
‫טוב, יש לי רק כמה דקות.‬ ‫אני צריך לעזוב לפגישה ברייקיאוויק.‬
‫טיפלת בדאגות שלי לגבי המזגן?‬
‫כן, הכול טופל.‬ ‫לאורחים שלך יהיה קריר ונעים.‬
‫יופי.‬
‫מה זה? אמרתי שאני רוצה‬ ‫להוסיף עוד שלוש קומות.‬
‫חשבתי שאתה צוחק. יש לך מושג כמה זה יעלה?‬
‫וחוץ מזה, אם תמשיך להוסיף קומות,‬ ‫זה עדיין יהיה מלון "בוטיק"?‬
‫הוא יהיה מה שאני אגיד שהוא יהיה.‬
‫"קורי מעליות"? לא. אני שונא את החברה הזו.‬
‫הם היו חלק מהפרויקט מההתחלה.‬ ‫אתה אישרת אותם.‬
‫המעליות שלהם איטיות מדי, ואם יש משהו‬ ‫שאני באמת שונא זה מעליות איטיות.‬
‫אוון, השתגעת?‬
‫אם תחליף עכשיו חברת מעליות,‬ ‫העלויות יהיו אסטרונומיות.‬
‫אבי, מחיר הפרויקט כולו גבוה מדי.‬
‫רגע, עכשיו אכפת לך פתאום מהכסף?‬ ‫כי אתה תמיד מדבר על כמה שאתה עשיר.‬
‫אני עשיר בגלל שאני זהיר עם הכסף שלי.‬
‫אה, באמת?‬
‫לא קראתי על זה שהטסת את מקהלת המורמונים‬
‫כדי שתשיר לך "יום הולדת שמח"?‬
‫היה שווה כל גרוש.‬
‫אוון, למה יש לי תחושה‬ ‫שלא מדובר באמת במעליות איטיות?‬
‫למה שלא תגיד לי מה מטריד אותך באמת?‬
‫אותי?‬
‫שום דבר.‬
‫אתה אומר שאתה אוהב שאני אומרת לך‬ ‫את האמת, אז תהיה אמיתי איתי. מה קרה?‬
‫טוב. לשים את הקלפים על השולחן?‬ ‫-שים את הקלפים על השולחן.‬
‫זוכרת שאמרתי שלא הפריע לי שבעטת בי?‬
‫בחיי.‬ ‫-אני מניח שזה כן הפריע לי.‬
‫בסדר.‬ ‫-מה שהכי מפריע לי‬
‫זה שזו היתה בעיטה מלוכלכת.‬ ‫-מה?‬
‫לא הייתי מוכן.‬
‫אמרת בעצמך, ואני מצטטת, "אני מוכן."‬
‫אני יודע, אבל במבט לאחור, לא הייתי מוכן.‬
‫היית צריכה לדעת את זה.‬ ‫-אתה ניסית לבעוט בי קודם.‬
‫לא לפי מה שאני זוכר. יודעת מה? להתראות.‬
‫להתראות.‬
‫אחד מאיתנו צריך לעזוב, וזה הבניין שלי.‬
‫כן. הנקודה הובהרה.‬
‫הלו?‬
‫ארתור?‬
‫מדברת נל או'בריאן.‬
‫אני מתקשרת לאחל לך יום הולדת שמח‬ ‫ועוד ימי הולדת רבים.‬
‫מזמן לא התקשרו לאחל לי יום הולדת שמח.‬
‫טוב, כפי שנהגו לומר אצלנו:‬
‫"מי ייתן וחוסר המזל יהיה בעקבותיך כל חייך‬ ‫ולעולם לא ישיג אותך."‬
‫יפה מאוד, נל.‬
‫גש אל הדלת שלך.‬
‫מה?‬
‫לך ופתח את הדלת הקדמית שלך.‬
‫תראי מה זה.‬
‫זה הלחם האירי שלי מתוצרת בית‬
‫ושתי ברכות מהנינות שלי.‬
‫ובלון.‬
‫אין גיל מבוגר מדי לבלונים.‬
‫יום הולדת שמח, ארתור.‬
‫- יום הולדת שמח, מר דריסקול‬ ‫קייטלין -‬
‫- מזל טוב -‬
‫- יום הולדת שמח -‬
‫- או'בריאן -‬
‫אני מבין, אבל חשוב מאוד‬ ‫לתפוס את מר קינקייד כמה שיותר...‬
‫טוב. יופי. תודה רבה.‬
‫היי, אבא, זו פג לוקאס,‬ ‫הארכיאולוגית הראשית מהאתר.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫למה שלא תעדכני אותי?‬
‫מתברר שהפריטים שהתגלו היו רק ההתחלה.‬
‫לאחר מכן, מצאנו את קורות העץ האלו‬
‫וניתוח של העץ מתארך אותו למאה ה-17.‬
‫וואו.‬ ‫-אכן, וואו.‬
‫אבל החדשות המרגשות מאוד הן שרק הבוקר,‬
‫גילינו משהו שנראה כמו חרטום של ספינה.‬
‫תראו את זה.‬
‫זו עשויה להיות תגלית היסטורית משמעותית.‬
‫ספינת אספקה בריטית מהמאה ה-17.‬
‫אבל תצטרכו להפסיק את העבודות‬ ‫כל עוד נחפור ונוציא אותה.‬
‫מה אוון קינקייד יחשוב על זה?‬
‫קשה לדעת איתו.‬
‫אבל אם הוא מחפש תירוץ לסגת מהפרויקט,‬ ‫יכול להיות שזה יהיה התירוץ שלו.‬
‫אני חייבת לחזור אל האתר. יש המון עבודה.‬
‫תודה שבאת.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב, השארתי שתי הודעות,‬ ‫הם לא מצליחים לתפוס אותו.‬
‫בגלל שהוא באיסלנד.‬
‫מה הוא עושה באיסלנד?‬ ‫-מי יודע?‬
‫אולי הוא נבל-על,‬ ‫ושם נמצאת המאורה הסודית שלו.‬
‫טוב, את ניסית לתפוס אותו.‬ ‫אני ניסיתי לתפוס אותו.‬
‫מה עוד אפשר לעשות?‬
‫לא יודעת. אבל אני כן יודעת‬ ‫שאנחנו זקוקים לפרויקט הזה.‬
‫אי אפשר לתת לו לסגת.‬
‫טוב, עשית כל מה שיכולת.‬ ‫-כן.‬
‫חבל שבעטתי לו בראש.‬
‫מעולם לא חשבתי שתגיד דבר כזה.‬
‫מה?‬ ‫-שהכול תחת שליטה.‬
‫אבל זה נכון.‬
‫אבי מסתדרת יפה מאוד במשרד.‬
‫קווין ושרה עושים את שלהם ביחד.‬
‫ג'ס מתחתנת, וברי מלמדת.‬
‫אני מרגיש שאני יכול לעזוב והכול יהיה בסדר.‬
‫אתה מנסה לומר לי משהו?‬
‫אתה חולה?‬ ‫-לא.‬
‫אני פשוט מתכוון לזה‬ ‫שאחרי החתונה של ג'ס, חשבתי שאולי נוכל...‬
‫אולי נוכל ללכת לאנשהו לזמן מה.‬
‫לאן?‬ ‫-לא משנה לאן.‬
‫לכמה זמן?‬
‫לא משנה לכמה זמן.‬
‫אתה מדבר על פנסיה, מיק?‬
‫לא, אני רק מדבר על...‬
‫חופשה.‬
‫וואו. מתי יצאת לחופשה בפעם האחרונה?‬
‫היי, יצאתי לכמה חופשות‬ ‫במהלך ארבעים שנותיי בעסק, טוב?‬
‫בסדר. כמה חופשות?‬
‫שתיים.‬
‫סליחה, אני צריכה לענות. עבדתי איתו בעבר.‬
‫קרטר.‬
‫כן, גם אני שמחה לשמוע ממך.‬
‫כמה היית מתעניין‬ ‫ברטרוספקטיבה על ארתור דריסקול?‬
‫עם לפחות 12 ציורים שלא נחשפו מעולם?‬
‫לא, קרטר. אני לא מדברת על ניו יורק.‬
‫כדי לעשות את זה,‬ ‫נצטרך להיות פה, בחופי צ'סאפיק.‬
‫הבית שלו.‬
‫טוב. אתה לא מתלהב יותר מדי,‬
‫אבל אני חייבת להודות‬ ‫שאני בקשר עם שחקנים נוספים מלבדך.‬
‫נהדר. תודיע לי.‬
‫"שחקנים נוספים"?‬
‫שעוד לא התקשרתי אליהם.‬
‫מייגן או'בריאן.‬ ‫-למדתי ממך את כל מה שאני יודעת, מותק.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫קמת מוקדם.‬
‫כן, איגוד ההורים והמורים‬ ‫לא יכול להתקיים מעצמו.‬
‫נחמד שאתה עוזר.‬ ‫-נכון, מה? כן.‬
‫אתה צריך עזרה?‬ ‫-עזרתך בהחלט תועיל לי,‬
‫כי המאפים האלה כבדים מאוד.‬ ‫-כן, אתה עושה קרוספיט כרגע.‬
‫האמת היא שזה יותר מזכיר קרואסון-פיט.‬
‫היי, זה קצת ברגע האחרון, אבל...‬
‫ג'ס ודיוויד מתחתנים מחר.‬
‫תרצה לבוא איתי?‬
‫כן, יהיה לי לכבוד. בטח. כן.‬ ‫-כן?‬
‫כן?‬ ‫-כן. כן.‬
‫טוב. אני אסמס לך את הפרטים.‬
‫נהדר. כן, תסמסי לי אותם.‬
‫בסדר.‬ ‫-בטח.‬
‫אני אעשה את זה.‬ ‫-יופי. אני מצפה לזה.‬
‫ניו יורק המיוחדת...‬ ‫-ניו יורק המיוחדת...‬
‫מר דריסקול.‬ ‫-מי זו קייטלין?‬
‫אני.‬ ‫-את הכנת לי‬
‫את כרטיס הברכה המקסים ליום ההולדת.‬
‫תודה רבה, קייטלין.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫קרי, אפשר לדבר איתך, בבקשה?‬
‫את מכירה את קלוד מונה?‬ ‫-מי?‬
‫יש לך משהו.‬
‫זו היתה מחמאה.‬ ‫אני לא מחלק מחמאות לעיתים קרובות.‬
‫אולי כבר שכחתי איך.‬
‫את טובה עם מכחול?‬ ‫-אני מניחה. אני משתמשת בעפרונות צבעוניים.‬
‫גם אני אוהב עפרונות צבעוניים.‬ ‫אבל תשתמשי בזה.‬
‫ובאלה.‬
‫הכול שלך?‬ ‫-לא, עכשיו הכול שלך.‬
‫אני לא ציירתי או שרטטתי כבר שנים.‬
‫למה לא?‬ ‫-אני לא רוצה.‬
‫תציירי את זה.‬
‫או את זה.‬
‫לעזאזל, את יכולה לצייר את זה.‬
‫תציירי מה שאת רוצה.‬
‫מה שחשוב זה לצייר את מה שאת רואה.‬
‫את לא רוצה? בסדר.‬
‫לא, אני רק...‬
‫אני לחוצה. מה אם זה לא יהיה מוצלח?‬
‫מה זה משנה?‬
‫העניין הוא העשייה.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫חנות החיות של קרופורד, מה?‬
‫כן. פה היה לו את התוכי הזקן ההוא, טיקי.‬
‫זה שניסית ללמד אותו לקלל.‬
‫כן, אבל גברת קרופורד תמיד תפסה אותנו.‬ ‫-כן.‬
‫אז זה לא נראה לך יקר מדי?‬
‫גדול מדי?‬
‫לדעתי כדאי לך ללכת על זה.‬
‫יופי, כי כבר עשיתי את זה.‬
‫זו התוכנית שלי לעיצוב.‬
‫בוא נראה. טוב.‬
‫הכניסה פה.‬
‫אני שוקל להוציא את שני העמודים האלה.‬
‫אני רוצה להוסיף פה חוצץ.‬
‫ואני חושב להיפטר מהקיר הזה,‬ ‫להחליף אותו בזכוכית, ולהוסיף עומק.‬
‫יפה מאוד, קונור.‬ ‫לדעתי, זה שימוש חכם מאוד בחלל.‬
‫תודה, אבא.‬
‫אז כמה זמן זה ייקח לדעתך?‬
‫אתה יכול להמליץ על מישהו?‬
‫אני יכול להביא ארבעה חבר'ה‬ ‫ולעשות את זה תוך כמה ימים.‬
‫אם תיקח חברה אחרת, זה עלול לקחת נצח.‬
‫קונור, אני יודע שאתה רוצה‬ ‫לעשות את זה בעצמך,‬
‫אבל חלק מתהליך ההתפתחות הוא לדעת‬ ‫מתי לתת לאלה שאוהבים אותך לעזור לך.‬
‫תן הערכה. כמה?‬
‫יותר משהיית רוצה להוציא,‬ ‫ופחות ממה שהמקום שווה.‬
‫אם נעשה עסק, אני אתקשר לחבר'ה עכשיו.‬
‫בסדר. עשינו עסק.‬
‫ביקשת מג'יי לבוא איתך?‬ ‫-אני חושבת שכן.‬
‫אה, את חושבת?‬
‫לא יודעת, שום דבר לא היה ברור.‬
‫אני מכירה את התחושה הזו.‬
‫נישקו אותי לפני כמה ימים.‬
‫ג'רי טראסק.‬
‫טוב, אני לא עומדת בקצב שלך.‬ ‫-אני יודעת. לא ציפיתי לזה.‬
‫נהנית ממנה?‬
‫זה לא שלא נהניתי.‬
‫איזו התלהבות.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫פגשתי מישהו אחר שאולי אני גם בקטע שלו.‬
‫עכשיו את נשמעת כמו המערכה השנייה‬ ‫באחד המחזות שלך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, התפנית בעלילה היא שהצעתי לג'רי טראסק‬
‫ללוות אותי לחתונה.‬
‫טוב, רגע. זה קרה‬ ‫לפני או אחרי שהוא נישק אותך?‬
‫לפני.‬ ‫-אז אולי הוא חשב ש...‬
‫אולי הוא חשב...‬
‫רצית שהוא יחשוב?‬ ‫-אני לא... לא חשבתי ככה.‬
‫עד שחשבתי...‬
‫שהוא לא השמוק שהוא היה בתיכון.‬
‫אבל מה?‬
‫לא יודעת. אנשים משתנים באמת?‬
‫דיוויד, נותר לנו רק לילה אחד‬ ‫שבו נוכל להשתפן לפני החתונה.‬
‫אין מצב.‬ ‫-לחיי החתונה!‬
‫לחיי החתונה!‬ ‫-לחיי החתונה!‬
‫תודה, חבר'ה.‬
‫היי, מתי אני אמור להפסיק‬ ‫לראות אותך לפני החתונה?‬
‫בחצות, נראה לי.‬
‫בחייכם, אתם תירדמו הרבה לפני כן.‬
‫לא, אני לא ישנה הלילה.‬
‫למה לא?‬ ‫-יש לה סיוטים על החתונה.‬
‫אתמול בלילה, חטף את דיוויד דיונון ענק.‬
‫"שחררו את הקראקן!"‬
‫אף אחד לא אמר את זה!‬ ‫אני פשוט לא רוצה לעבור את זה שוב.‬
‫אז את מניחה שברגע שתהיי נשואה,‬ ‫הסיוטים ייגמרו?‬
‫בטח שכן. לא?‬
‫לא. ממש לא.‬ ‫-ממש.‬
‫כן, נראה לי.‬
‫אני אזמין עוד סיבוב.‬
‫היי, עוד שני קנקנים.‬
‫היי, לוק.‬
‫היי, קווין.‬
‫היי, שוב תודה שעזרת לי‬ ‫להשיג את העבודה, אחי.‬
‫ואני מצטער.‬
‫כשנכנסת ל"קוויק גו" הייתי קצת...‬
‫כן, היית קצת...‬
‫מה אתם חוגגים?‬
‫אחותי הקטנה, ג'ס, מתחתנת מחר.‬
‫כדאי שתבוא.‬ ‫-לא.‬
‫כן, יהיה כיף.‬
‫אני בטוח, אבל אתה יודע...‬
‫היי, אל תתחיל עם "אתה יודע".‬
‫טוב, אני אחשוב על זה.‬
‫זה אישור הגעה?‬
‫בטח.‬ ‫-רואה? הדברים משתפרים כל הזמן.‬
‫תודה.‬
‫אוון.‬
‫קחי, הבאתי לך לופפייסה.‬
‫מה זה?‬ ‫-סוודר איסלנדי מסורתי.‬
‫כמנחת פיוס?‬ ‫-כמתנה.‬
‫רצית לדבר איתי על משהו?‬ ‫-כן.‬
‫יש בעיה עם אתר הבנייה של המלון.‬
‫תמיד יש בעיות, לא?‬
‫הפעם היא עלולה לעצור את הבנייה.‬
‫תראה.‬ ‫-לא. פשוט תני לי תקציר.‬
‫טוב. התקציר הוא‬
‫שהפריטים שנמצאו היו רק ההתחלה.‬
‫פגי חושבת שהיא מצאה חרטום‬ ‫של ספינה מהמאה ה-17.‬
‫ספינת שודדי ים?‬ ‫-לא.‬
‫הלוואי שזו היתה ספינת שודדי ים.‬ ‫זה היה יכול להיות מגניב נורא.‬
‫נכון. אבל יותר סביר שזו ספינה‬
‫שהובילה את המתיישבים האירופאים הראשונים‬ ‫או את האספקה שלהם.‬
‫אני מניח שזה גם מגניב.‬
‫כן. מגניב כי זו תגלית היסטורית חשובה מאוד.‬
‫ומכון הסמית'סוניאן רוצה שנעצור את הבנייה‬
‫עד שיסיימו את החפירות.‬
‫וכמה זמן זה ייקח?‬
‫קשה לומר.‬
‫חצי שנה. אולי שנה.‬
‫כמובן שאתה יכול לעזוב את הפרויקט.‬
‫אני יכול.‬
‫וכמובן שיש לנו חוזים.‬
‫ולי יש עורכי דין.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אני בטוח שנוכל להגיע להסכם,‬ ‫אם יהיה צורך בכך.‬
‫כן.‬
‫בסדר. אני אחשוב על זה.‬
‫אפשר לקחת את זה?‬ ‫אני רוצה שאנשיי יעברו על הכול.‬
‫תודיע לי מה אנשיך חושבים.‬ ‫-מה שחשוב זה מה שאני חושב.‬
‫עליי לקבל את ההחלטה הסופית.‬
‫את תשמעי ממני.‬
‫אני מקווה שתאהבי את הסוודר.‬
‫ואני מניח שבאמת ניסיתי לבעוט בך קודם.‬ ‫-אתה מודה בזה!‬
‫יש!‬
‫את נראית יפהפייה.‬
‫תודה. כדאי שתראה אותי אחרי שאשן קצת.‬
‫מוכנה?‬
‫אהובים יקרים...‬
‫התכנסנו כאן היום כדי לחגוג‬ ‫את האהבה של ג'ס ודיוויד.‬
‫אין מתאים יותר מכך‬ ‫שהמשפחה הזו, הקהילה הזו,‬
‫תיפגש כאן,‬
‫כדי לחגוג את האירוע המשמח הזה‬ ‫במקום היפהפה הזה.‬
‫אחד הרגעים המופלאים ביותר בחיים‬
‫הוא הרגע שבו הבנת שפגשת‬ ‫את האדם שמשלים אותך.‬
‫כך סיפרו לי.‬
‫האדם שהופך את עולמך‬
‫לקסום יותר,‬
‫לצבעוני יותר.‬
‫היה לי לכבוד רב‬
‫לראות את שניכם מוצאים זו בזה את כל זה.‬
‫הטבעות כאן?‬
‫דיוויד...‬
‫האם אתה לוקח את ג'ס לאישה?‬
‫האם אתה מבטיח לאהוב, לכבד,‬ ‫להוקיר, ולהגן עליה לנצח נצחים?‬
‫כן.‬
‫ג'ס...‬
‫האם את לוקחת את דיוויד להיות בעלך?‬
‫האם את מבטיחה לאהוב, לכבד,‬ ‫להוקיר, ולהגן עליו לנצח נצחים?‬
‫כן.‬
‫אם כך, אני מתכבדת ומאושרת‬
‫להכריז עליכם כבעל ואישה,‬ ‫ואת רשאית לנשק את החתן.‬
‫קדימה, תמונה משפחתית.‬
‫למען האמת, כדאי שאני אעמוד מאחורה,‬ ‫כי אני קצת גבוה יותר.‬
‫שוב גבוה יותר? אתה חייב להזכיר לנו כל פעם?‬
‫בלי לריב.‬ ‫-כן, אתה הכי גבוה.‬
‫היי, זה יום של שמחה.‬ ‫-את כל כך יפה, ואני כל כך שמחה.‬
‫אתם כל כך נחמדים אליי היום,‬ ‫ואני ממש מעריכה את זה.‬
‫מחר.‬ ‫-כן, יש לנו מצבור.‬
‫אל תרביצי לאח שלך. טוב, תחייכו.‬
‫טוב, אני חייב להודות שהם צדקו.‬
‫לגבי מה?‬ ‫-קיום החתונה כאן. המקום יפהפה.‬
‫זה ממש מתאים להם.‬
‫זה באמת ממש מתאים להם.‬
‫זה כל כך מתאים להם.‬
‫דרך אגב...‬
‫יופי של טקס.‬ ‫-הייתי לחוצה.‬
‫לא ראו עלייך. כן.‬ ‫-באמת?‬
‫אתה מדבר מול אנשים כל הזמן.‬ ‫שופטים, מושבעים.‬
‫הגורל של אנשים מונח בידיהם.‬
‫ככה הרגשת?‬ ‫-פחות או יותר, כן.‬
‫סליחה, הכיסאות האלה תפוסים?‬ ‫-ממש לא. בבקשה.‬
‫טוב, תודה.‬
‫היי.‬
‫סליחה, אני מקווה שאני לא מגזימה,‬ ‫אבל לא רקדנו כבר המון זמן. אכפת לכם?‬
‫אה, כן. בטח. לכו על זה.‬ ‫-תודה.‬
‫היי.‬
‫זה מוזר?‬
‫לא. זה לא מוזר.‬ ‫-לא?‬
‫כן. עוד נגיע לזה.‬
‫ואתה כזה חמוד.‬
‫נכון?‬ ‫-תודה רבה לך.‬
‫רוצה להחזיק אותו?‬ ‫-כן.‬
‫היי, חבר.‬ ‫-היי.‬
‫היי, חתיך.‬
‫אתה כזה חמוד. מה זה?‬
‫את תהיי אמא נהדרת.‬
‫אז את תמיד בוכה בחתונות?‬
‫מודה באשמה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אני אחכה שתחזרי לעצמך.‬
‫הטקס היה יפהפה.‬
‫תודה על ההזמנה.‬
‫בשמחה.‬
‫אני יודע שיש לך המון ענייני משפחה‬ ‫לטפל בהם פה,‬
‫אז אני אהיה בסדר. אבל תבדקי את הנייד שלך.‬
‫- ארוחת ערב ביום שני בערב? -‬
‫- כן -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫השתגעתי, או שראיתי פה את לוק טייטום?‬
‫כן, הזמנתי אותו. הוא נראה בודד.‬ ‫ג'ס ודיוויד אמרו שזה בסדר.‬
‫בחיי.‬
‫יש בעיה?‬ ‫-לא, שום בעיה. רק...‬
‫די הזמנתי מישהו אחר,‬ ‫וזה עלול להיות קצת מביך.‬
‫אה.‬ ‫-כן.‬
‫אה, אה...‬
‫אה, תפסיק להגיד "אה".‬
‫זה מתחיל להישמע כמו אחד המחזות שלך.‬
‫למה כולם אומרים את זה כל הזמן?‬
‫טוב, אני לא רואה אותו בשום מקום.‬ ‫-את מי?‬
‫אם את חייבת לשאול מי, החיים שלך מסתבכים.‬
‫טוב, זה...‬
‫לוק, מה?‬ ‫-לא.‬
‫נו, זו היתה חתונת חלומותייך?‬
‫היא היתה מוצלחת יותר מחתונת החלומות שלי.‬
‫דיוויד שרד אותה.‬ ‫-נכון.‬
‫נו, מה עוד אפשר לרצות?‬
‫אני לא מאמינה.‬ ‫אוון פשוט התפרץ לחתונה שלכם.‬
‫לא נכון.‬ ‫-הזמנו אותו.‬
‫מה?‬ ‫-הוא מוצא חן בעינינו.‬
‫הוא נחמד.‬
‫יש לך מזל שזו החתונה שלך.‬ ‫אני אסלח לך על זה.‬
‫היי.‬
‫-היי, ג'רי.‬
‫תראי אותך, מנחה טקסי חתונות.‬ ‫מה עוד את יודעת לעשות, להטיס ספינה?‬
‫רגע, לא ככה אומרים את זה.‬ ‫-תקרא לי "קפטן או'בריאן".‬
‫טוב...‬
‫תרצי לרקוד איתי, קפטן?‬
‫בטח.‬ ‫-בסדר.‬
‫את נראית יפהפייה, דרך אגב.‬ ‫-תודה.‬
‫אז...‬
‫רק רציתי להתנצל.‬
‫על מה?‬
‫על הנשיקה באותו ערב.‬
‫אני לא יודע מה עבר עליי.‬ ‫אפשר להעמיד פנים שזה לא קרה?‬
‫איזו נשיקה?‬
‫נכון.‬
‫טוב, אז אני רואה בכך ניצחון.‬
‫לצערי, אני חייב לעזוב.‬
‫אה, בסדר.‬ ‫-כן. אבל תודה רבה על ההזמנה.‬
‫כמובן, בשמחה.‬
‫טוב. שיהיה לך ערב טוב, קפטן.‬
‫גם לך.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫את מאמינה?‬
‫הנכדה הכי צעירה שלך נשואה עכשיו.‬
‫את יודעת, כל הקלישאות הישנות נכונות, בחיי.‬
‫הכול עובר כל כך מהר.‬
‫אני מסכימה.‬
‫היי.‬ ‫-היי, ברי.‬
‫וואו, באמת חיתנת אותם טוב שם למעלה.‬
‫כן, מה?‬ ‫-כן.‬
‫רוצה לרקוד?‬
‫זה לא ממש הקטע שלי.‬
‫זה בסדר. אפשר פשוט לשבת.‬
‫אתה נהנה?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫פשוט לא הייתי במסיבה כזו כבר שנים.‬
‫זה קצת גדול עליי.‬
‫טוב. למה? איפה החזיקו אותך?‬
‫בשום מקום.‬
‫את רוצה לרקוד?‬
‫בטח.‬
‫כן? בואי נלך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה רוקד לא רע.‬
‫כן, אני ברונו מארס במסווה.‬
‫אני חושבת שכן.‬ ‫-באמת?‬
‫אבל כדאי שנמשיך להתאמן.‬
‫אבי.‬ ‫-היי.‬
‫זו החתונה הכי מוצלחת שהייתי בה‬ ‫מאז החתונה של הארי ומייגן.‬
‫טוב, הלכת לחתונה המלכותית.‬ ‫כולנו ממש מתרשמים.‬
‫לא, התכוונתי להארי ומייגן מקוויר‬ ‫מלונג איילנד. זוג חמוד.‬
‫אני אף פעם לא יודעת מתי אתה עובד עליי.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫רוצה לרקוד?‬
‫אנחנו לא חייבים לרקוד.‬
‫אני יודע, אבל זו חתונה ויש מוזיקה.‬
‫תן לי לנחש, אתה אלוף ריקודים סלוניים.‬
‫להיפך. נולדתי עם צמד רגליים שמאליות.‬
‫זו מחלה מוזרה, אבל הסתדרתי.‬ ‫-בסדר, אני ארקוד איתך בתנאי אחד.‬
‫מספיק עם הבדיחות הגרועות.‬ ‫-עשינו עסק.‬
‫טוב, אז אתה רוקד טוב.‬ ‫-אני משתפר.‬
‫אני מניח שלכל אחד צריכה להיות נקודת תורפה.‬ ‫-רק אחת?‬
‫אני גם לא כל כך טוב באומנויות לחימה.‬ ‫בעטת בי בצורה הוגנת.‬
‫אני מצטער שהתנהגתי מוזר לגבי זה.‬
‫לא הייתי צריכה לבעוט בך.‬
‫אני הייתי בועט בי במקומך.‬ ‫-נחמד שאתה אומר את זה, אני מניחה.‬
‫חשבתי המון על הבנייה ועל הספינה.‬
‫הספינה היא באמת תגלית מדהימה.‬ ‫-כן, אני שמחה שאתה חושב ככה.‬
‫כן. פשוט חבל מאוד.‬ ‫-מה?‬
‫לא כדאי שאדבר על זה עכשיו.‬ ‫זו חתונה יפהפייה. לא משנה.‬
‫לא. לא, אתה לא יכול לעשות את זה.‬ ‫-את מה?‬
‫אתה לא יכול לרמוז שתפרוש מהפרויקט‬
‫ואז לדבר על כמה שהחתונה יפהפייה.‬
‫היא באמת יפהפייה.‬ ‫-אתה פורש מהפרויקט?‬
‫אני תמיד עושה את זה.‬
‫אני מבשר חדשות רעות בתזמון הכי גרוע שיש.‬
‫אולי בגלל זה אני עדיין רווק.‬
‫אז זו ההחלטה הסופית שלך?‬
‫אני חושש שכן.‬
‫אבל אני בטוח שנוכל להגיע לפשרה‬ ‫שתהיה הוגנת כלפי כולם.‬
‫כן.‬
‫בסדר. אני מניח שכדאי שאלך.‬
‫תגידי לג'ס ולדיוויד שאמרתי להתראות.‬
‫מה קינקייד אמר?‬ ‫-רק שזו היתה חתונה יפהפייה.‬
‫נכון.‬
‫ובכן...‬
‫עשינו את זה.‬
‫איך אתה מרגיש?‬ ‫-לא חשבתי שזה אפשרי,‬
‫אבל אני מאוהב בך יותר מאי פעם.‬
‫תודה, בעלי.‬ ‫-אין בעד מה, אשתי.‬
‫נרקוד שוב?‬ ‫-קדימה.‬
‫מה לגבי הנעליים שלך?‬ ‫-אני לא יכולה, הן עושות לי יבלות.‬
‫אל תספר לאף אחד.‬
‫חכה!‬
‫בואו נרקוד, כולם!‬
‫אבי.‬
‫תרגום כותרות‬ ‫ירדן טל‬
‫בפרק הבא:‬
‫אאוץ'! הגב שלי! מנדרייק.‬ ‫-למי להתקשר?‬
‫אתה מכיר המון מפורסמים.‬ ‫-הם לא יכולים לעזור לי כרגע.‬
‫את הסגנית החדשה, אם תרצי.‬
‫אולי תחכי, שננסה להיכנס להיריון.‬ ‫-דיוויד אמר שאני בועטת בו בשנתי.‬
‫תארי לך לילה בחברת קנגורו.‬
‫אבא שלך וקווין כבר יודעים.‬ ‫אני אסיר משוחרר.‬
‫סיפרת לברי?‬ ‫-אספר לה בסוף השבוע הקרוב.‬
‫אפשר לקבל קצת לימונדה?‬ ‫-זה אוון קינקייד.‬
‫אבי היתה נחמדה והציעה לי להישאר פה זמן מה.‬
‫היי, את בסדר? שרה!‬