Aiemmin tapahtunutta…
Voitteko varmistaa, että maalasitte tämän?
Pidetään kaupunki turvassa.
Hoidetaan homma, Karl. -Kutsuiko hän minua Karliksi?
Patikoimme Appalakeilla. -Ette jaksaisi enää edes 15 kilometriä.
Lähdetäänkö, Mick?
Haluan sinut johtoon. Meidän ei tarvitse murehtia toistemme loukkaamisesta.
Onko Paul Dilpher asiakkaana täällä? -Eturistiriitatilanteita tulee väkisinkin.
Kun hoidat työsi, selvitämme tämän yhdessä.
Connor! Hienoa työtä salissa. -Kiitos.
Tänä iltana kuudelta cocktailit huoneessani. Ei tekosyitä.
Kuulostaa hyvältä, sir. -Sano vain Bob.
Selvä.
Connor, olemme hyvin ilahtuneita työstäsi MacLeodin tapauksessa.
Kiitos, että sain siitä suuren osan hoidettavakseni, sir.
Vielä joku päivä sanot "Bob". -Anteeksi. Bob.
Sanoin "joku päivä". Ei vielä.
Vitsailin vain.
Ei pidä pyytää anteeksi hyvää käytöstä. Sinut on kasvatettu kunnolliseksi.
Perhe on tärkein. Vai mitä, Linda? -Ehdottomasti.
Kuulehan.
Teit töitä sedällesi Thomas O'Brienille, mutta työskentelitkö koskaan isällesi?
No…
Tein rakennuksella kesätöitä lukioaikoina.
Ei, vaan asianajajana.
Toimitko koskaan asianajajana O'Brienin rakennusfirmalle?
Eihän tämä liity Dilpherin tapaukseen? Minulle puhuttiin palomuurista.
Mietimme vain. -Selvitämme hiukan taustoja.
Esimerkiksi mitä tiedät siitä, miten isäsi hoitaa liiketoimet?
Pakko sanoa, että en pidä tästä keskustelusta.
Hän ei pidä tästä keskustelusta. Älä käsitä väärin.
Tämän voi käsittää vain yhdellä tavalla. -Osuimme arkaan paikkaan.
Ei, vaan moraalin rajalle. -Rauhoitu, O'Brien.
Jos isäsi on syytön, sinulla ei ole mitään huolta. Eikö niin?
Näytämme komeilta. Tiesimmekö sen vai pidimmekö sitä itsestään selvänä?
Näytämme yhä komeilta.
Lähdemme kahdeksi yöksi telttailemaan. Emme valtaa maatilaa Oklahomasta.
Pakkasin vain tarpeellisen. -Tarvitsemmeko tuon?
Joo. Selfiekepin. -En edes halua tietää, mitä sillä tehdään.
Topo-sovellus kertoo kaiken.
Se kertoo kiipeämisnopeuden ja kirjaa matkan askel askeleelta.
Paperikartat riittävät. Muistatko ne? Niitä on käytetty pari tuhatta vuotta.
Oletteko valmiit?
Thomas valmistautui kaikkeen. Myös avaruusolioiden sieppaukseen.
Siihen on toinen sovellus.
Parasta lähteä, jos aiomme ehtiä kivenjärkäleelle päivän päätteeksi.
Ensimmäinen osuus on 10,3 kilometriä ja aikaa on vain 2,2 tuntia.
Se siitä seikkailusta.
Odottakaa! Toimme matkaeväitä.
Ruokaa löytyy jo. Otin mukaan taistelumuonapakkauksia ja kuivalihaa.
Tässä on liha-herkkusienipataa.
Eikö viiniä ole? -On siinä sitäkin.
Kiitos paljon.
Muistakaa varoa Snallygasteria.
Snallygaster, Marylandin metsien mystinen peto.
Snally-jahtihan on tänä viikonloppuna.
Majatalo on täynnä metsästäjiä.
Mukavaa väkeä. Paljon varusteita tosin. Video- ja liiketunnistuskameroita.
Snallygasterin nappaaminen sen luonnollisessa elinympäristössä -
on kuin Graalin malja, eikä sitä ole ikinä löydetty.
Koska Snallygaster on pelkkä myytti. -Niinhän sinä sanot.
Uskotko yhä siihen? -Pidän mieleni avoimena.
Miltä Snallygaster näyttäisi kuvassa?
Jotkut sanovat, että se on puoliksi lintu ja puoliksi mustekala.
Jolla on metallinokka ja piikkihampaat.
En pysty kuvittelemaan lintua, joka on myös kalmari, jolla on hampaat.
Ei kalmari, vaan mustekala. Käytä oikeita termejä.
Otin kauko-objektiivin mukaan. Nappaan kuvan, niin asia selviää.
Kiitos, Thomas. -Hei sitten! Pitäkää hauskaa.
Lauantaina on sitten kiva paiskia töitä. -Se pitää tehdä, mikä pitää tehdä.
Toin muffinin. -Kiitos.
Mustikka on suosikkini. Mistä tiesit?
En tiennytkään. Siellä ei ollut muita. -No, kiitos kuitenkin.
Allekirjoita nämä hra Finleylle. -Teen sen myöhemmin.
"Allekirjoita nämä" ei tarkoita sitä.
Allekirjoitan ne heti.
Vielä yksi asia. Onko laatikossasi lukko?
On, mutta en ole vielä saanut avainta. -Ole silti varovainen.
Mitä tarkoitat? -Joskus avaimista on kopioita.
Edelleen, mitä tarkoitat?
Ei kannata jättää papereita hujan hajan yön yli kenen tahansa nähtäväksi.
Hujan hajan. Lukittuun pöytälaatikkoon?
Pöytähän ei ole oikeastaan sinun. Kaikki täällä kuuluu DLP:lle.
Yritätkö vihjata jotain? -Kuten mitä?
En tosiaan tiedä.
En minäkään. En ole palomuuriasiantuntija.
APPALAKKIEN POLKU
Pitäkää hauskaa. -Ja varokaa karhuja.
Ei olisi pitänyt näyttää sinulle The Revenantia.
Mars matkaan! -Tullaan.
Muistakaa hakea meidät sunnuntai-iltapäivänä Crawfordin solalta.
Isä, pidä hauskaa. Minä hoidan kaikki Kincaidin asiat.
Kenen Kincaidin? -Vauhtia!
Toivottavasti he pärjäävät.
Tämähän oli sinun ideasi. Halusit heidän selvittävän välinsä.
En ajatellut, että kaksi vanhaa ukkoa harhailee metsässä viikonlopun ajan.
Karhujen kanssa. -Älä vitsaile siitä.
He pärjäävät hienosti. -Toivotaan.
Olette viettäneet isän kanssa paljon aikaa yhdessä.
Totta.
En halua udella vanhempieni suhteista. Tai ei siis suhteista, mutta…
Aiotteko palata yhteen?
Luulen niin. -Niinkö?
Emme ole puhuneet mistään virallisesta.
Mutta te tapailette.
Niin. Me tapailemme.
Sehän on kiva.
Niin on.
Sopiiko se sinulle?
Tarvitsevatko vanhemmat luvan tyttäreltä? -Minä tarvitsen.
Toki. Saat luvan. Olette molemmat ansainneet onnenne.
Kunhan isä saa jatkaa valitsemaansa elämäntyyliä.
Matka alkaa. Ensimmäinen päivä, ensimmäinen tunti patikassa.
Aiotko tehdä tuota koko ajan? -Sovellukseen kirjataan ajankäyttö.
Kun siihen ladataan kuvat, siitä tulee leikekirja retkestä.
Tai sen voi vain muistaa.
Hei. Mitä on tekeillä?
Haluan puhua jostain, mutten halunnut soittaa töistä.
Mikset? -Olen vainoharhainen.
Mistä? -Firmassa on meneillään jotain outoa.
He ottivat Paul Dilpherin asiakkaaksi. -Todellako?
Linda puhui palomuurista ympärilläni, mutta en ole siitä ollenkaan varma.
Missä tahansa isossa firmassa voi tulla eturistiriitatilanteita.
Kyllä he pystyttävät palomuurin.
Niin, mutta eräs avustaja vihjasi, että minua saatetaan vakoilla.
Sanoiko hän niin? -Ei, mutta tulin vainoharhaiseksi.
Kannattaa ehkä olla varovainen.
Neljännen asteen chilipata on valmis. -Varasin jo lasillisen maitoa.
En ole koskaan syönyt tätä. -Varoitus. Se on todella tulista.
Onko teistä tullut ihan pehmoja? -Teet kaupungin parasta chiliä.
Siihen täytyy valmistautua. -Maistetaanpa.
Etkö kestä neljättä astetta? -Ei pahalla, mutta…
Jos et pidä siitä, laita lisää juustoa, Karl.
Kevin. -Mitä?
Nimeni on Kevin. -Tottahan toki.
Juusto ei auta.
Jos ette pidä chilipadastani, naurakaa kylmien murokulhojenne ääressä.
Suututimme mestarikokin.
RUOKASOODA
Käyttikö hän tätä suolan sijaan?
Hän taitaa olla raatanut liikaa.
Löytyi. Täydellisesti kypsynyttä asiagoa.
Eikö sen mukana tullut trukkia?
Snallyn metsästäjät odottavat jo. -Istumajärjestys on melkein valmis.
Eiväthän Harbin-Smythet ole Pimlico-Sullivanien lähellä?
Erotimme myös Heath-Hollingsworthit Karpeista -
ja William-Johnsonit muista Johnsoneista.
Huojuva torni on äitini lempipeli. -Emmehän saa niitä lisää?
Riippuu, mitä äidin ja ystäviesi välillä tapahtuu ennen häitä.
Äidistä ei varmaan tule kaasoa. -Keksin ratkaisun.
Se oli vitsi. -Omaan pulmaani.
Hän arpoo yhä Breen ja Abbyn välillä.
Ehkä pitäisi pyytää molempia. Ei. Vaikuttaisin päättämättömältä.
Jos valitsen toisen, väheksyn toista.
Ja mitä Heath-Hollingsworthit sanoisivat? -Anna olla.
Osaatko sinä päättää? -Minä?
Silloin välttelisin vastuuta. Ei kai se olisi paha asia?
Olisi se. -Minun on tosiaan pakko päättää.
Puhutaan siitä ruokkiessamme Snallyn metsästäjiä.
Ehkä Kevin ja Sarah olivat oikeassa. Otetaan juustot ja karataan naimisiin.
Ei. Sitä ette tee.
Muistin tämän juuri tällaiseksi.
Kiva, kun lähdimme tänne. -Niin on.
Viime kerralla patikoimme paljon pidemmälle päivässä.
Ei matkan pituus, vaan askelten laatu. -Myönnä pois. Olemme vanhoja.
Vanhuus on vain mielessäsi. Minä tunnen olevani 18-vuotias.
Samoin, kunnes kuljen peilin ohi, ja sieltä tuijottaa isä.
Näytät tosiaan häneltä. -Sinä muistutat enemmän isää.
Olihan hän vahva ja komea mies.
Mitä miehille tapahtui? -Mitä?
Isä rakensi oman talonsa, asensi putket ja korjasi kattoa lähes kuusikymppisenä.
Äiti oli tulla hulluksi. Hän pelkäsi isän katkaisevan niskansa.
Isä vain tokaisi: "Aion kuolla nukkuessani."
Ja niinhän siinä kävi. Minä haluan lähteä samalla tavalla.
Miksi murehdit ikääntymistä ja kuolemaa?
Mietin asiaa. Etkö sinä? -En ikinä.
Tervetuloa majataloon ja Snally-viikonloppuun.
Kiitos.
Hei.
Mitä nuo ovat?
Snally-nameja. Haluatko maistaa? -Mikäs siinä.
Kannoin varmaan 500 kiloa. Mitä he raahaavat mukanaan?
Kauko-objektiiveja, infrapunakameroita,
kolmijalkoja, Doppler-tutkia, DAP-nauhureita.
Hän ottaa jahdin tosissaan. -Teddy Rooseveltkin otti.
Niinkö?
Sinusta paljastuu uusi puoli ennen häitä. -Et voi enää perääntyä.
Onpa hyvää. Leivoitko nämä? -Kyllä.
Ne ovat maissileipä-minimuffineita ylimääräisellä asiagojuustolla.
Ne ovat Snally-nameja. -Snally-nameja.
Sopiiko, että vien muutaman? -Toki.
Tarjoatko niitä isälle ja Thomas-sedälle? -Se onkin loistava idea.
Saisinko muutaman lisää? -Tulee heti.
Yritän saada Arthur Driscollin avautumaan. Nämä tepsivät.
Miksi olet noin kiinnostunut Driscollista?
Hän on 1900-luvun puolivälin tärkeimpiä maisemamaalareita.
Ihan kuin olisin löytänyt Edward Hopperin maalauskätkön.
Andrew Wyethin maalauskätkön.
Vincent van Goghin?
Hänen paluunsa olisi suuri saavutus.
Aiotko napata Snallygasterin? -Parempaa.
En tee tätä vain itselleni, vaan koko maailmalle.
Noin Snallyn metsästäjät sanovat.
Karliksi sanominen vielä menee, mutta se chilipata… Mieti nyt.
Täällä tehdään sellaista. -Niinkö?
Gahaganin parin nimi oli Karl. Hän kuoli töissä.
Ehkä muistutat häntä.
Nyt minusta tuntuu pahalta. -Sietääkin.
Gahagan on aina ollut mentorini. Pidän hänestä. Entä jos jokin on vialla?
Jos olet huolissasi, puhu hänelle.
Olet varmaan oikeassa. Ei se ole mitään.
Vai mitä?
Kuka siellä on? -Ruokalähetti.
En tilannut mitään.
Olkaa kiltti. Pyydän vain hetken aikaanne.
Vartuin täällä Shoresissa.
Sepä hienoa. Nämä ovat hyviä.
Vietin 17 vuotta intendenttinä New Yorkin taidemuseossa.
Haluan maailman näkevän teoksenne!
Viime kerralla liikuimme paljon nopeammin. -Yritimme päihittää toisemme.
Entä nyt? -Yritämme yhä.
Miksi kilpailemme aina? -Kaikki veljekset tekevät niin.
He kaipaavat isänsä hyväksyntää. -Niin kai.
Kuka juoksee nopeimmin, lyö pallon kauimmas, kestää viinaa…
Miksi teet aina näin? -Miten?
Miksi olin muka isän suosikki, koska olin parempi urheilussa?
Olithan sinä. -Ei pidä paikkaansa.
Hän oli minulle hyvin ankara.
Kun tulit kotiin myöhässä, isä ei sanonut sanaakaan.
Minä sain kaksi viikkoa kotiarestia. -Koska väitit vastaan.
Sinäkin väitit, mutta isä vain nauroi. -Tietysti. Olin hänen suosikkinsa.
Täältä tullaan.
Kannattaisi säästellä voimia. -Pojat polttavat itsensä loppuun.
Onko tuo se järkäle?
Kyllä se taitaa olla.
Mäki on aika jyrkkä.
Kyllä me pärjäämme. Otetaan kuva selfiekepillä.
Tiesithän, mihin sitä käytetään. -Mennään ennen kuin aurinko laskee.
Se ei ole sama kivi… -Tommy!
Olet oikeassa. Se ei ole sama kivi.
Häät ovat pian, ja tekemistä on valtavasti.
David haluaa leipoa kakun.
Lisäksi hän haluaa kuppikakkuja, jotta kaikille löytyy eri makuja.
Minä haluan perinteisen kakun enkä kuppikakkuja. Onko se väärin?
Aiotko vastata? -En, koska tiedän, kuka se on.
Evan Kincaid tekstaa jokaisen yksityiskohdan typerästä hotellistaan.
Meidän pitää valita pyyhkeiden väri ja kuinka pitkä portieeri otetaan.
Pitkä portieeri olisi ihanan turvallinen.
Kincaid saa päättää sen itse.
Mitä mieltä olet kuppikakuista?
Sinun pitäisi saada hääkakku, jos haluat sellaisen.
Tai kuppikakut… En kuunnellut. -Olkoon.
Puhutaan kutsuista. Tuotko seuralaisen?
Kuka hän olisi?
Jay. -Jay?
Älä viitsi. Jotain on meneillään.
Mikä estää ottamasta siitä selvää?
Jospa se onkin vain laastarisuhde.
Olkoon mikä vain, mutta saatat tarvita juuri sitä.
Onko isästä ja Thomasista kuulunut?
Ei. He varmaan paahtavat vaahtokarkkeja ja muistelevat menneitä.
Oletko kunnossa? -Joo. Olen minä.
Oletko sinä? -Luulisin.
Kutsuitko minua Tommyksi? -En usko.
Kun putosin. -En kutsunut.
Kutsuit minua Tommyksi pienenä. -Se oli varmaan vain muistikuva.
Nilkka taisi vääntyä. -Pystytkö varaamaan sen päälle?
En pysty.
Varmaan vain venähdys. -Lepää siinä hetki.
Kävelet sitten kivun pois. -Älä sano noin.
Isä sanoi aina: "Kävele kipu pois." Se ei ikinä toiminut.
Ota puhelin, niin soitetaan apua. -Miten meidät löydettäisiin?
Ohitimme juuri merkkipaalun 1038. -Ei, se oli 1048.
Toinen meistä lienee oikeassa.
Ehkä meidät voi paikantaa GPS:llä.
Voiko niin tehdä? -Ainakin televisiossa.
Mitä nyt? -Täällä ei ole kuuluvuutta.
Kaikki nuo sovellukset, etkä pysty soittamaan puhelua.
Kokeile omalla puhelimellasi.
Ei. Lähistöllä ei varmaan ole mastoja. -Hienoa.
Minä etsin paikan, jossa puhelin kuuluu. Istu sinä siinä.
Et ikinä pääse ylös. -Älä ikinä sano "ei ikinä" O'Brienille.
Olet oikeassa. En pääse ylös. -Ainakin yritit.
Voi ei.
Taisin loukata olkapään pudotessa.
Onko jättilaukussasi aspiriinia? -Joo.
Tulehduskipulääkettä. -Syötkö niitäkin?
Polvissa on vähän nivelrikkoa. -Ai. Minulla on sitä kyynärpäässä.
No niin. -Kiitos.
Sait kolme. Minäkin otan pari. -Kippis.
Tervehdys. -Tarvitsen palveluksen.
Millaisen? -Osaisitko kertoa…
Miten tärkeää on olla alkuperäinen paperi tästä?
Tämä näyttää oikein todistetulta kopiolta, joten ei kovin tärkeää.
Sopimuksia katoaa jatkuvasti. Siksi ne arkistoidaan.
Hra Chang vaatii alkuperäistä kerrostaloprojektiaan varten.
En löydä sitä mistään. Mitä teen?
Kannattaa etsiä se. -Hienoa.
Mitä teet huomenna? -Miten niin?
Tulisitko toimistolle etsimään? Tarjoan illallisen.
Phillipin rapuravintolassa? -Hyvä on.
Kiitos. -Sehän sopii.
Abby.
Näetkö tuon auton? Joku mies ottaa valokuvia.
Eikö tuo ole vähän erikoista?
Tarkastajat ja kilpailijat kuvaavat jatkuvasti rakennustyömaitamme.
Oletko nähnyt häntä aiemmin? Sinne hän katosi.
Barrett kuvaa kaikki työmaat läänin rakennustarkastajalle.
Anteeksi.
Töissä on ollut outoa.
Eräs kumppaneista pyysi minut drinkille, enkä tiedä, voiko häneen luottaa.
En tiedä, luotanko kehenkään siellä.
Kuulostat tosiaan vainoharhaiselta, mutta illallistarjous on voimassa.
Kolme sanaa: "Syö kaikki, mitä jaksat." -Siinä on neljä sanaa.
Harjoittelemme triathloniin viikonloppuna.
Haluaisitko ottaa aikaa? -Sopiihan se.
Oletko nähnyt autonavaimiani, Gertie? -Ehkä työpöydälläsi.
Ne olivat äsken minulla. Näkyykö siellä?
Ne eivät ole täällä. -Pahus.
Ne ovat aina siellä, mistä ei osaa etsiä. -Kyllä ne varmasti ilmestyvät.
Ojentaisitko jääteen? -Toki.
Kuten sanoin, aina siellä, mistä ei osaa etsiä.
Heitä tänne, Karl.
Olen Kevin.
Tottahan toki. Pikku lipsahdus.
Hei, Evan. Tänään on lauantai. -Täällä on sunnuntai.
Mietiskelin, että idän sijaan panimo voisi osoittaa länteen.
Se muuttaisi koko pohjapiirustuksen. -Sinä olet sitten täsmällinen.
Länteen osoittavien rakennusten lämmityskulut ovat alhaisemmat.
Puhutaanko myöhemmin? Minun pitää hakea lapseni.
Mistä? -Taekwondosta.
Käden ja jalan tie.
Harrastatko taekwondoa? -En. Olen harkinnut sitä.
Viimeinen liike. Kiertopotku.
Kuka haluaa näyttää? Carrie. Antaa mennä kolme kertaa.
Hienoa. Tähän käteen.
Nyt kaikki yhdessä. Yksi potku.
Hyvää työtä. Nähdään ensi viikolla. -Hienosti meni.
Rankka päivä? -Pitkä päivä.
Siitä vain. Mottaa kunnolla. -Ei, kiitos.
Anna mennä, äiti.
Pystyt varmasti parempaan.
Mikä mieltäsi painaakaan, jätä se tänne.
Se tuntui aika hyvältä.
Tuntuipa hyvältä.
Aikuisillekin on kursseja, jos kiinnostaa.
Itse asiassa voisi kiinnostaa.
Mennään sitten.
Tämähän toimii.
Se on vain lievästi tuskallista.
Keksin idean.
Jos pääsen tuon puun luo,
teen paalusolmun, sidon jousihaat ja rakennan siitä taljan.
Heitän köyden, teen vyötäröllesi pari puolisolmua ja vedän sinut ylös.
Ainoa ongelma on, miten pääsen puun luo, mutta taisin keksiä idean.
Kuunteletko sinä, Thomas?
Thomas!
-Täällä näin.
Mitä?
Miten sinä…
Puiden takaa mutkittelee polku. Se johtaa tänne.
Jousihaka-temppu olisi toiminut. -Varmasti. Polku on vasemmalla puolellasi.
Hyvä on.
Tilasin varmasti kuusi komentotaulua,
viisi radioreppua ja kymmenisen kypäränsuojusta.
Kaksi viikkoa sitten.
Varustan uutta paloautoa. Tarvitsen ne huomiseksi.
Hei. Mitä asiaa, Kevin?
Tulen myöhemmin. -Ei. Käy peremmälle.
Mietin vain, onko kaikki hyvin.
Toki. Mitä tarkoitat?
En halua astua varpaillesi.
Huomasin, että olet unohdellut monia asioita viime aikoina.
Ei mitään vakavaa, mutta… Avaimet.
Niin. Avaimet.
Aivan. Olen hajamielinen.
Kuule, näin meidän kesken…
Olen nukkunut surkeasti viime aikoina. Valvon läpi yön selaten kanavia.
Rankkaa. -Ei siinä mitään.
Pyydän lääkäriltä jotain siihen,
mutta uudessa autossa on ollut puuhaa loputtomiin.
Kiitos, kun välität.
Me kaikki välitämme.
Selvä.
Tee palvelus.
Jos unohdan jotain, kerro minulle,
mutta ei puhuta tästä muille ennen kuin asia selviää.
Sopiihan se? -Totta kai.
Kiitos… Kevin.
Kiitos, kun tulit apuun sunnuntaina.
Saanpahan työt pois mielestä, ja se sopimus pitää löytää.
Niin pitää. Hra Chang uhkaa sulkea työmaan ilman sitä.
Papereita löytyy vuodesta 1988 asti.
Asiakirjat digitalisoitiin vuonna 2000.
Joten…
En syytä sinua, jos haluat karata.
En. Ryhdytään hommiin.
Syyttäisin sinua. -Tiedän sen.
Yhtiöoikeus oli tylsää, mutta 20 vuoden rakennusurakkasopimusten läpikäynti -
turruttaa mielen mukavasti.
Katso tätä.
Löysitkö sopimuksen? -En.
Vanhoja projekteja siltä ajalta, kun Dilpher oli isän urakoitsija.
Näitä on ainakin 20.
Miten se mies voi olla niin kiittämätön? -Ihmiset ovat erilaisia.
Katso päivämäärää. 11. maaliskuuta 1999.
Syntymäpäiväsi. -Ei, vaan lempisyntymäpäiväni.
Täytit seitsemän, ja isä suostui viemään meidät Disney Worldiin.
Jep. Se oli paras syntymäpäiväni koskaan.
Toisaalta voit pahoin autossa ja oksensit Kevinin uusille lenkkareille.
Joo. Paras syntymäpäiväni.
Abby.
Isä ei voinut allekirjoittaa tätä, koska hän oli kanssamme Floridassa.
Tämä ei ole faksi, vaan alkuperäinen.
Tarkoitatko, että tämä on väärennös? -Pakko olla. Isä oli Floridassa.
Dilpher väärensi isän allekirjoituksen oikeuttaakseen heikkotasoiset betonivalut.
Hän lavasti isän. -Tämä osoittaa, että isä on syytön.
Tarvitsemme lisää todisteita. -Tiedän, mistä niitä löytyy.
Ei täällä. Entä siellä?
Disney Worldin kuvat taitavat olla tässä.
No niin, tuossa on Bree.
Bree, Bree, Bree.
Jess, Bree, Bree.
Sinä huudat. -Sinä nipistät minua.
Sitä varten isosiskot ovat.
Katso päiväystä.
Jes! 11. maaliskuuta 1999. Tällä voimme puhdistaa isän maineen.
Dilpher saattoi väärentää muidenkin rakennusfirmojen asiakirjoja.
Todisteiden koostaminen kestää hetken.
Vien tämän itse oikeuskanslerille. Muuten firmani lavastaa isän.
Emme anna niin käydä.
Hei, Luke.
Hra Sullivan. Mikä tuo teidät tänne?
Ehdonalaisvalvoja voi tulla ilmoittamatta.
Asunnollesi tai työpaikallesi.
Se lienee selvää. -Kyllä.
Tarkoitin tietenkin, että mukava nähdä.
Eikös tapaaminen ollut 20. päivä? -Se on yhä.
Halusin vain tulla vilkaisemaan uutta työpaikkaasi omin silmin.
Onhan tämä uusi työpaikkasi? -Kyllä.
Mikset kertonut siitä? -Kirjoitin sen raporttiin.
Mikset kertonut siitä aiemmin? Tällaiset asiat pitää sopia kanssani.
Se tapahtui kovin yllättäen.
Miksi lähdit edellisestä työpaikastasi? -Sain potkut.
Miksi?
Kwik Go sai tietää rikosrekisteristäni.
Ilmeisesti kerroitte heille. -Niin tein.
Sinun piti kertoa se ennen palkkaamista.
Minä yritin. Useita kertoja. Kukaan ei halunnut ottaa riskiä.
Ilman töitä joutuisin takaisin sinne.
Niinpä valehtelit. -En valehdellut.
En vain kertonut. -Silloin rikot ehdonalaisen sääntöjä.
Jestas.
Annetaan tämän olla.
Toistaiseksi.
Kerroitko uudelle työnantajallesi? -Kerroin.
Hän on reilu mies. -Hyvä niin. Hyvä sinulle.
Tämä on hieno paikka.
Muista, etten voi jatkuvasti antaa toista tilaisuutta,
vaan joudun lähettämään sinut vankitovereidesi luo.
Ymmärrän. -Nähdään 20. päivä.
Varo kantoa.
Sillä lailla.
Vielä muutama kilometri. -Pärjään kyllä.
Onko kaikki hyvin? -Tottahan toki.
Me voimme auttaa. -Hyvä idea. Kiitos, kaverit.
Ota sinä reppu. -Älä komentele.
Minä autan. -Kiitos.
Toinen toiselta puolelta.
Lähdetään varovaisesti liikkeelle.
Mitä? -Näytä sitä valokuvaa.
Tämä on se kivenjärkäle.
Pyhä pamaus. Siinä se on.
Otetaan kuva tässä.
Sen pitää näyttää tältä. Juuri samoilla paikoilla.
Oletteko te tuossa? Eikä!
Älä näytä noin kauhistuneelta. Sinustakin tulee vanha. Otetaan kuva.
Sitten mennään.
Toivon, että mekin olemme täällä vielä tuossa iässä.
Etkä toivo. -Sano: "Snallygaster."
"Varhaisissa havainnoissa kuvaillaan hirviötä nimeltä Schneller Geist,
joka tarkoittaa saksaksi nopeaa aavetta."
Uskomatonta, että näin moni uskoo siihen.
Eivät he usko siihen, vaan he haluavat uskoa siihen.
Kai uskot johonkin taianomaiseen?
Kuten yksisarviseen, vai? -Niin.
Ymmärrän yksisarvisen, koska se on nätti,
mutta miksi kukaan haluaisi uskoa karmivaan hirviöön?
Ei se ole karmiva, vaan ylimaallinen.
Se todistaa, että emme näe kaikkea, mitä on olemassa.
Se on taruolento. -Noin se kuulostaa aika kauniilta.
Se on kuin taivaalta syöksyvä lohikäärme, joka varastaa kotieläimiä.
Nyt en tajua.
Kai olet joskus uskonut johonkin näkymättömään? Pääsiäispupuun?
En, mutta teen herkullista viinihaudutettua jänismuhennosta.
No, uskoin hammaskeijuun. Vakaasti.
Herttaista.
Muistan yhä, miten innoissani katsoin tyynyn alle ja löysin satasen setelin.
Me saimme neljännesdollarin. -Vanhemmillani riitti hyviteltävää.
Tuolla markkinahinnalla olisin nyhtänyt hampaani irti.
Hyvin lämmitelty. -Oliko tuo vasta lämmittelyä?
Otetaan pari potkua lisää. Näytä taitosi.
Vaikka tämä on sinusta hölmöä, kiitos siitä, että lähdit mukaan.
Katso, miten hauskaa kaikilla on.
Vaikka Snallygaster ei ole todellinen, sillä ei ole väliä.
Ei niin, koska rakastan sinua.
Rakastatko niin paljon, että leivot ison hääkakun kuppikakkujen sijaan?
Luulisin.
Miksemme voi ottaa molempia?
Olet ihana. -Sinä olet ihana.
Pitäkää silmät auki. Snallygaster voi olla missä vain.
Ne pesivät Marylandin rannikon turmeltumattomassa männikössä.
Kuulitko tuon?
Se oli vain pöllö. Näin sen.
Minä näin Snallygasterin lapsena. -Mitä?
Ei mitään.
Voi herran… Mitä tapahtui?
Siellä oli valtava ilkeä karhu… -Älä edes yritä.
Heitin pienen kuperkeikan rotkoon.
Niin minäkin, mutta hyvät uutiset ovat…
Teimme sen! -Ja kotiin ei muka voi palata.
Todistimme sen vääräksi.
Tuo ei ole sama kivenjärkäle. -Onpas.
Niin minäkin vähän arvelin. -Ethän.
Sanoin niin, mutten tarkoittanut sitä. -Putosit kalliolta sen takia.
En halunnut rikkoa illuusiotasi. -Rikoit sen sijaan jalkasi.
Se on sama kivi. -Eikä ole.
Seuraavaksi…
Dilpher väärensi allekirjoituksesi.
Kevin ja Sarah yrittävät saada lapsen. -Kiva.
Onko sinulla uutisia? -Ei.
Mikä sinua riivaa? -Toin erään, jonka saatatte muistaa.
Tule mukaani. -0,3 millilitraa adrenaliinia.
0,3 millilitraa. Ei 0,6.
Jos en halua lapsia, haluatko yhä naimisiin kanssani?
Tekstitys: Anna-Kaisa Viljanen