Viděli jste:
Pane Driscolle, můžete potvrdit, že jste to maloval?
Tak do práce, ať jsou Shores bezpečné. Do toho, Karle.
- Řekl mi Karle? - Appalačská stezka, Micku.
Vsadím se, že dnes byste ani jeden neušli ani 16 kiláků.
Proč? Zvládneš to?
Chci, abyste to vedla.
Nemusíme se bát, že jeden druhého urazíme. Už se stalo.
Je Dilpher klientem?
Máme tu více než 150 právníků. Myslíš, že nikdo z nich nemá střet zájmů?
Dělej svou práci. Vyřešíme to spolu.
Connore!
Skvělá práce u soudu.
- Děkuji. - Přirozeně.
Dnes v šest.
Míchané nápoje v mé kanceláři. Žádné výmluvy.
To zní skvěle, pane.
Prosím, říkej mi Bobe.
Jak si přejete.
Connore, musím ti říct, jak jsme nadšení z tvé práce na MacLeodově případu.
Velice si vážím, že jste mi většinu z něj s Lindou dali, pane.
Jednou mi budeš říkat Bobe.
Omlouvám se. Bobe.
Řekl jsem jednou.
Ještě ne.
Jen vtipkuju.
Nikdy se neomlouvej za slušné chování. Ukazuje to, že tě dobře vychovali.
Rodina je nadevše. Že, Lindo?
Naprosto.
Tak poslyš.
Vím, žes pracoval se svým strýcem Thomasem O’Brienem.
Pracovals někdy s tátou?
No, já…
Na střední jsem stavěl, abych si vydělal.
Ne, myslím poté, co ses stal právníkem.
Poskytls někdy Stavební a vývojářské firmě O’Brien právní pomoc?
Netýká se to toho Dilpherova případu, že ne?
Bylo mi řečeno, že tam bude ochranná zeď.
- Jen mě to zajímá. - Jen se chci o tobě něco dozvědět.
Kupříkladu, co víš o tom, jak tvůj táta podniká?
Tato konverzace se mi nelíbí.
Nelíbí se mu to.
- Neber si to špatně. - Dá se to brát jen jedním způsobem.
Je vidět, že jsme urazili.
Ne. Neurazili.
Jde o morální hranici.
O’Briene, uklidni se.
Pokud je tvůj otec nevinný,
tak se nemáš čeho obávat, ne?
Sluší nám to.
Věděli jsme, že nám to sluší, nebo jsme to prostě brali jako samozřejmost?
I tak nám to sluší.
Dvě noci na Appalačské stezce.
Nechceme založit
- farmu v Oklahomě. - Sbal jen to, co potřebujeme.
To potřebujeme?
Jo. Hůlka na selfíčka.
Ani nechci vědět, k čemu to je.
Mám aplikaci Topo.
Ukáže ti naprosto všechno.
Dává ti průběžná data o stupni stoupání.
Zaznamenává tvou cestu krok za krokem.
To nepotřebuju. Mám papírové mapy. Pamatuješ si je?
- Jsou tu už tisíce let. - Jo.
Všichni připraveni?
Thomas je připraven na každou možnou situaci
včetně únosu mimozemšťany.
Na to je jiná aplikace.
Měli bychom vyrazit. Máme před sebou dlouhou cestu,
jestli máme dorazit k balvanu.
První část pochodu má 10 kilometrů
a máme jen 2,2 hodiny.
A je po dobrodružství.
Hej.
Počkejte!
Máme zásoby!
Máme jídlo.
Koupil jsem balíčky a sušené hovězí…
Tohle je hovězí guláš s houbami.
Cože, žádné víno?
Je tam.
- Jsi dobrý. - Díky.
Dávejte pozor na snalygastery.
Snalygaster. Mýtická příšera marylandských lesů.
Není teď o víkendu každoroční lov na snaly?
Jo, penziony jsou narvané lovci snalyů.
Jsou milí. Ale mají hodně vybavení.
Video a pohyb zachycující kamery.
Je to přirozené.
Zachycení snalygastera v jeho přirozeném prostředí je svatým grálem
a nikdy se to ještě nestalo.
Protože neexistují. Je to mýtus.
To tvrdíš ty.
- Pořád tomu věříš? - Mám otevřenou mysl.
Kdyby ho někdo vyfotil, jak by vypadal?
Existují různé názory.
Někdo tvrdí, že je to napůl pták, napůl chobotnice.
S kovovým zobákem a ostrými, špičatými zuby.
Přesně to si představuju. Je to pták, ale taky zubatá oliheň.
Ne, není to oliheň, je to chobotnice.
- Nepleť si to. - Dobře.
Mám svůj teleobjektiv.
Pokud existuje, vyfotím ho a ten spor rozseknu.
- Děkuji. - Děkuji.
Ahoj.
- Užijte si to! - Tak zatím.
Není práce v sobotu báječná?
Je třeba dělat, co je třeba dělat.
Přinesla jsem ti muffin.
Díky.
Borůvkový. Můj oblíbený. Jak to víš?
Nevím. Jiný neměli.
I tak ti děkuji.
Tohle je z Finleyho kanceláře. Musíš to podepsat.
Podepíšu to později.
To „potřebuju, abys to podepsal“ neznamená.
Podepíšu to hned.
Jednu věc.
Máš na té zásuvce zámek?
Jo. Ale zatím nemám klíč.
I když ho budeš mít, buď opatrný.
- Co tím myslíš? - Někdy existuje více kopií.
Opět, co tím myslíš?
Jen říkám,
nikdy bys neměl nechávat žádné dokumenty jen tak,
aby je každý viděl.
Jen tak? Jako zamčené v mém stole?
Není to tak docela tvůj stůl, že?
Jako vše ostatní tady patří DLP.
- Snažíš se mi něco naznačit? - Jako co?
Fakt nevím.
Tak jak to mám vědět já? Nejsem expert na ochrannou zeď.
APPALAČSKÁ STEZKA
- Oba si to užijte. - A nenechte na sebe zaútočit medvěda.
Neměl jsem ti pouštět Zmrtvýchvstání.
Neměls.
- Tak jo, odchod! - Už jdu.
Nezapomeňte nás vyzvednout.
V neděli odpoledne u Crawfordovy rokle.
Rozumím, náčelníku.
A tati, užij si to.
Já se postarám o Kincaida.
O jakého Kincaida?
Snad budou v pořádku.
Cože? Mami, byl to tvůj nápad.
Chtělas, aby si to tu mezi sebou vyřešili.
Jo, ale než jsem si představila dva šedesátníky
ztracené v lese.
S medvědy!
O tom nevtipkuj!
Budou v pohodě.
V to doufám.
S tátou teď spolu trávíte dost času.
To ano.
Nechci se plést rodičům do soukromí.
Tedy, ne do soukromí…
Dáte se zase dohromady? Nebo…?
Myslím, že jo.
Myslíš?
Zatím jsme o tom nemluvili. Nic není oficiální.
Ale chodíte spolu?
Jo.
Chodíme.
To je hezké.
Jo.
Je to hezké.
Nevadí ti to?
Potřebují rodiče k těmto věcem souhlas dcery?
Já ano.
Jo.
Jo. Schvaluji.
Oba si zasloužíte být šťastní.
Pokud ho udržíš v tom, na co si zvykl.
To jistě.
A putování začíná.
Den první, hodina první, na stezce.
To budeš dělat celý výlet?
Je to zápisníková aplikace.
Nahrát, udělat fotky a máš záznam svého výletu.
Nebo si to můžeš prostě pamatovat.
Ahoj.
- Ahoj. - Jak se vede?
Chci s tebou mluvit. Nechtěl jsem ti volat z kanceláře.
Proč ne?
Podezíravost.
Ohledně čeho?
Ve firmě se děje něco divného.
Vzali Dilphera jako klienta.
- Skutečně? - Jo.
A Linda mi řekla, že budu mít ochranou zeď, ale nejsem si tím jistý.
Hele, v každé velké firmě
se najdou klienti se střetem zájmů.
Když tvrdí, že tě ochrání, tak to udělají.
Já vím. Ale jedna právní asistentka za mnou přišla
a naznačila, že mě možná někdo špehuje.
Tak to řekla?
Neřekla to, ale jak říkám, podezíravost.
Nevím. Možná by sis měl dávat pozor.
Mé čtyřsirénové chilli je na stole.
Mám připravenou sklenici mléka.
O tom chilli jsem už slyšel.
Varuju tě, je pálivé. Velmi pálivé.
No tak, změkli jste?
Kapitáne, děláte nejlepší chilli na pobřeží,
- ale je třeba se na něj připravit. - Tak do toho.
Čtvrtou sirénu nezvládáte?
Nic proti, ale…
Pokud ti to nechutná, dej si na to víc sýru, Karle.
- Kevine. - Cože?
Jsem Kevin.
Jo, jo. Jistě.
Sýr nepomáhá.
Jestli vám mé chilli nechutná, můžete se jít posmívat nad misku studených cereálií.
Urazili jsme mistra šéfkuchaře.
To není dobré.
JEDLÁ SODA
Použil ji místo soli?
Asi je přepracovaný.
Mám to.
Dokonale uleželý sýr Asiago.
Není k tomu i vlastní náklaďák?
Musím se vrátit, než začnou být lovci nervózní.
Zasedací pořádek mám téměř hotov.
Řekni mi, žes neposadila Harbin-Smytheovi s Pimlico-Sullivany.
Ne.
Ani Heath-Hollingsworthovi s Karpovými,
ani William-Johnsonovi s druhými Johnsonovými.
Peck Jenga. Mámina oblíbená hra.
Už nám toho víc nedá, že ne?
To záleží na tom, co se do svatby stane mezi ní a jejími přáteli.
Asi ti za družičku nepůjde, co?
To by bylo řešení!
- Čeho? Dělám si legraci. - Mého dilema!
Pořád se snaží rozhodnout mezi Bree a Abby.
Možná bych měla požádat obě.
Ne, to by vypadalo, že se neumím rozhodnout.
Když si zvolím jednu, bude to vypadat, že tu druhou nechci.
Co by na to řekli Heath-Hollingsworthovi?
Nech toho.
- Mohl bys to rozhodnout? - Já?
Dělám si legraci.
To by bylo zbavení se mé zodpovědnosti.
- Což by nebylo zlé, že? - Bylo.
Musím se rozhodnout, že?
Promluvme si o tom cestou k nakrmení lovců snalyů.
Možná měli Kevin se Sarah dobrý nápad.
Cože?
Seberme sýr a vezmeme se potají.
Ne.
Ať vás to ani nenapadne.
Přesně tak si to pamatuju.
Jsem rád, že jsme šli.
Já taky.
Když jsme tu byli posledně, ušli jsme toho za den mnohem víc.
Nejde o délku putování, ale o kvalitu kroků.
Přiznej si to, Micku. Jsme staří.
Ne, stáří je otázka mysli. Uvnitř se cítím na 18.
Já taky, a pak projdu kolem zrcadla a kouká z něj na mě táta.
Jo, podobáš se mu.
To pořád říkáš. Ty se mu podobáš víc.
Pravda, byl to silný, pohledný muž.
Co se s muži stalo?
Co?
Táta si postavil dům, udělal v něm rozvody.
Na konci padesátky spravoval vlastní střechu.
Máma z toho šílela, když to dělal.
Říkala mu, že si zlomí vaz a on na to:
„Jsem pevně rozhodnut umřít ve spánku.“
A přesně tak to bylo.
Já chci taky tak umřít.
Co máš s tím stárnutím a umíráním?
Přemýšlím o tom, ty ne?
Nikdy.
PŘEŽIL JSEM ÚTOK SNALYGASTERA
Vítejte v Eagle Point a na víkendu lovu snalyů.
Děkuji.
Ahoj.
A co je tohle?
- Snaly svačinky. Dáš si? - Moc ráda.
Vyložil jsem půl tuny. Co sem ti lidi tahají?
Teleobjektivy,
infračervené foťáky,
stojany,
Dopplerovy radary,
záznamníky DAT.
- Bereme to velmi vážně. - Jo.
Stejně vážně jako Teddy Roosevelt, když to dělal.
- Jo? - Najdi si to.
Dozvídám se o tobě něco velmi důležitého, než se vezmeme.
Teď už nemůžeš couvnout.
To je dobré.
- Tos dělal ty? - Ano.
Jsou to mé kukuřičné mini muffiny s extra dávkou sýru Asiago.
Jsou to svačinky snaly.
- Mohu si jeden vzít? - Jistě. Je jich spousta.
Vezmeš jich pár tátovi a strejdovi, až se vrátí?
To je skvělý nápad.
- Mohu si vzít ještě pár, prosím? - Hned to bude.
Musím přijít na to, jak překonat ochranný val Arthura Driscolla.
- Myslím, že ty by pomohly. - Musím se zeptat.
Proč tě Driscoll tak zajímá?
Je to jeden z nejpřednějších krajinářů 20. století.
Jako bych objevila pokladnici obrazů Edwarda Hoppera.
Obrazy Andrewa Wyetha.
Vincenta Van Gogha?
Dostat ho opět do povědomí by byl velký úspěch.
Jako chytit snalygastera?
Jen mnohem lepší.
Ale nedělám to jen pro sebe.
Dělám to pro celý svět.
To říkají lovci snalyů.
To, že mi říká Karle, je jedna věc.
Ale to chilli?
No tak.
Všem se nám to někdy stane.
Jo?
Skutečně?
Gahagan měl partnera jménem Karl.
Umřel při výkonu služby.
Možná mu ho prostě připomínáš.
- Vidíš, teď se stydím. - To bys měl.
Gahagan mi byl vždy mentorem. Mám ho rád.
Co když mu něco je?
Pokud máš o něj takový strach, tak proč si s ním nepromluvíš?
Ne, možná máš pravdu. Asi to nic není.
Že?
Kdo je to? Co chcete?
Doručení jídla!
Nic jsem si neobjednal.
Prosím, pane Driscolle. Nechci vás dlouho obtěžovat.
Já jsem tady v Shores vyrůstala.
To vám přeju.
- Ty jsou dobré. - Že?
Ale 17 let jsem strávila coby kurátorka The Met v New Yorku.
Chci jen, aby svět poznal vaši práci!
Když jsme tu byli posledně, šli jsme mnohem rychleji.
Snažili jsme se jeden druhého překonat.
A dnes?
Pořád se snažíme.
Proč jsme tak soutěživí?
Myslím, že všichni bratři jsou.
Chtějí otcovo uznání.
Možná.
Kdo rychleji běží, kdo má lepší odpal,
kdo toho víc vypije. Všechno, co táta…
- Proč to vždycky děláš? - Co dělám?
Proč vždy mluvíš o tom, že mě měl táta raději, protože jsem lépe sportoval?
Byls jeho oblíbený.
To není pravda.
Byl na mě dost tvrdý.
Určitě, odpustil by ti cokoli.
Přišels domů pozdě, nic neřekl.
Já nestihl jednu večerku a měl dva týdny zaracha.
- Protože jsi odmlouval. - Ty taky. Jen se smál.
Jistě. Byl jsem jeho oblíbený.
Dovolte.
- Neumí si to načasovat. - Ti se přetáhnou.
To si piš.
Hej, není to balvan?
Víš co?
Myslím, že je.
Nevěděl jsem, že je dolů z příkrého kopce.
To zvládneme. Vyfotíme se tam. Můžeš použít svou hůlku na selfíčka.
Takže víš, k čemu je.
Pojďme. Ať se tam dostaneme ještě za světla.
- Povídám ti, není to tentýž balv… - Tommy!
Máš pravdu.
Není to tentýž balvan.
Svatba je tak brzy a pořád máme co dělat.
David chce upéct dort, což je v pořádku.
Ale chce dělat dortíky, aby měl každý jinou příchuť.
Já povídám, že chci tradiční svatební dort a ne dortíčky.
Je to špatné?
- Vezmeš to? - Ne.
Vím přesně, kdo to je.
Píše mi Evan Kincaid
ohledně každé prkotiny s jeho hotelem.
Chce, abych mu pomohla vybrat barvu ručníků
- a jak vysoký by měl být jeho recepční. - Vysoké recepční miluju.
Dávají mi pocit bezpečí.
To si musí vyřešit sám.
Co myslíš?
- O čem? - O těch dortících!
Podle mě bys měla mít svatební dort, když chceš svatební dort.
Nebo dortíky? Neposlouchala jsem.
Dobře. To je jedno.
Promluvme si o pozvánkách.
Budeš mít partnera?
Kdo by to měl jako být?
Jay?
No tak, víš, že se něco peče.
A co ti teď brání v tom to ochutnat?
Co kdyby to byla jen aférka?
Říkej si tomu, jak chceš. Možná potřebuješ právě to.
Ahoj, mami. Ozvali se ti táta se strejdou?
Ne, asi někde pečou maršmelouny na ohni
a povídají si o starých časech.
Jsi v pohodě?
Jo.
Jsem.
- A ty? - Jo, myslím, že jsem.
Zavolals tam na mě „Tommy“?
Myslím, že ne.
- Když jsem padal. - Ne, ne. Nezavolal.
Ne.
Říkávals mi Tommy.
Asi jsem si to jen představoval.
Myslím, že mám vyvrtnutý kotník.
Můžeš se na něj postavit?
Ne, ne. Nepostavím se na něj.
Bude jen vyvrtnutý.
Co kdyby sis na chvíli odpočinul?
- Pak to rozchodíš. - Ne, neříkej rozchodit.
Táta vždycky říkával: „Rozchoď to.“ Nikdy to nepomohlo.
Dobře.
Co kdybys vytáhl telefon? Zavoláme si pomoc.
Jak nás najdou?
Právě jsme prošli kolem 1 038.
Ne, neprošli. Byl to milník 1 048.
Jeden z nás má asi pravdu.
Použij telefon. Možná nás najdou pomocí GPS.
To jde?
Tak to dělají v televizi.
Co?
Není tu signál.
Děláš si legraci?
Všechny ty aplikace a nemůžeš ani zavolat?
Zkus svůj telefon.
Dobře.
Ne! Asi tu nejsou nikde poblíž věže.
Skvělé.
Něco ti povím. Půjdu nahoru a najdu signál.
Ty seď a nehýbej se.
- Tam nevylezeš. - Nikdy neříkej O’Brienovi nikdy.
Jo, máš pravdu. Nezvládnu to.
- Ne. - Ale zkusils to.
Ne.
Myslím, že jsem si narazil rameno.
Máš v tom ohromném batohu acylpyrin?
Jo, mám tu všechno.
Protizánětlivé.
Ty bereš taky?
Jo, mám v koleni revma.
Jo? Já v lokti.
Tak jo.
Díky.
- Dobře. - Vem si tři.
- Taky si pár dám. - Na zdraví.
- Jak se vede? - Ahoj, potřebuji laskavost.
- Co je to? - Můžeš mi říct…
jak důležité je mít originál?
Zdá se, že máš správně ověřenou kopii, takže moc ne.
Lidi ztrácí vlastnické listy pořád. Proto jsou zaznamenané.
Pan Chang, ze kterého šílím,
tvrdí, že máme originál k jeho mrakodrapu.
Nemůžu ho nikde najít.
Co doporučuješ?
Doporučuji ti ho najít.
Výborně.
- Co děláš zítra? - Proč?
Pomůžeš mi ho hledat?
Pozvu tě na večeři.
- Do Phillip’s Crab House? - Dobře.
- Platí. - Dobře. Děkuju.
Není problém.
Abby? Abby!
Hej.
- Vidíš to auto? - Jo.
- Vidíš toho chlapa, co fotí vnitřek? - Jo.
Nepřipadá ti to podezřelé?
Connore, inspektoři a konkurenti si naše stavby fotí pořád.
Ale vidělas toho chlapa?
Vidíš? Hele. A jede pryč.
To je Barrett s okresními inspektory. Fotí si všechny naše stavby.
Promiň.
V práci je to divné.
Jeden z hlavních partnerů mě pozval na skleničku.
Nevím, jestli tomu chlapovi můžu věřit.
Nevím, jestli tam můžu vůbec někomu věřit.
Zníš skutečně paranoidně.
I tak tě pozvu na večeři, když mi pomůžeš.
Tři slova. Vše, co dokážeš sníst.
To jsou čtyři slova.
Zdravím! O víkendu budeme trénovat na triatlon.
Budete nám to měřit?
Jo, jasně.
Gertie, nevíš, kde mám klíče od auta?
Zkuste to na stole.
Vím, že jsem je teď měl. Nejsou tam?
Ne, tady nejsou.
Do háje!
Do háje. Vždycky jsou na posledním místě, kam se podíváš.
Určitě se najdou.
- Podej mi z ledničky ledový čaj. - Jistě.
Jak říkám, na posledním místě.
Hoď mi je, Karle.
Jsem Kevin, kapitáne.
Jasně.
Jen mi to ujelo.
Zdravím, Evane. Je sobota.
Tam, kde jsem, je neděle.
Poslyš, tak mě napadlo.
Myslím, že pivovar by neměl mířit na východ, ale na západ.
Počkat, ale to by změnilo celé rozvržení.
Záleží ti na detailech.
Budovy mířící na západ mají nižší náklady na topení a chlazení.
Já vím, ale můžeme si o tom promluvit později? Musím jet pro děti.
- Kam? - Do taekwonda.
Cesta ruky a nohy.
Děláš taekwondo?
Ne, ale přemýšlel jsem o tom.
Dobře, kluci a holky, poslední chvat.
Otočný kop.
Kdo nám ho předvede?
Carrie. Výborně. Udělej tři.
Výborně. Dej mi to.
A teď všichni. Jeden kop a konec.
Výborně. Uvidíme se příští týden.
Výborně.
Těžký den?
Dlouhý den.
Prosím, ulevte si.
Ne, nepotřebuju.
Do toho, mami!
Jo, no tak.
No tak, určitě to zvládnete lépe.
Nechte v tom vše, co vás zatěžuje.
To bylo fajn.
Bylo to skvělé.
Máme kurz pro dospělé, jestli se chcete přidat.
Víte co, možná to udělám.
Tak jdeme. Pojďte.
To je dobré.
To funguje.
Je to jen mírně mučivé.
Dobře.
Víš, něco mě napadlo.
Když se dostanu k tomu stromu,
upevním tam lano a připevním karabiny,
udělám kladkový systém a hodím ti ho dolů,
upevníme ti ho kolem pasu klouzavým uzlem
a vytáhnu tě nahoru.
Otázkou je, jak se dostat na ten strom.
Ale myslím, že mě něco napadá.
Posloucháš mě, Thomasi?
Thomasi?
Tady jsem, Micku.
Cože?
Jak jsi to…? Ty jsi…
Mezi stromy je stezka,
která vede sem nahoru.
To s těmi karabinami by fungovalo.
To jistě. Stezka je po tvé levé straně.
Dobře.
Hele, objednal jsem šest velitelských desek,
pět rádiových vest a tucet pláten na přilby.
Před dvěma týdny.
Ne. Poslyšte, dávám dokupy nové auto.
Potřebuji to tu mít zítra.
Ahoj! Jak se vede, Kevine?
- Přijdu později. - Ne, ne.
To je v pořádku, pojď dál.
Jen se chci zeptat, jestli je všechno v pořádku.
Jistě.
Jo, co tím myslíš?
Nechci se ptát nepatřičně.
Všiml jsem si, že v poslední době často zapomínáte.
Nic velkého, ale…
Klíče.
Jo, ty klíče.
Jo.
Jsem zapomnětlivý.
Poslyš.
Jen mezi námi…
V poslední době špatně spím.
Celou noc jen přepínám kanály.
- To je zlé. - Jo.
Ale o nic nejde.
Chci si říct o něco doktorovi,
ale s tím novým vybavením mám pořád co dělat.
Vážím si tvé starostlivosti.
Všichni máme starost, kapitáne.
- Dobře. - Dobře.
A udělej mi laskavost.
Když na něco zapomenu, připomeň mi to, jo?
Ale zůstane to mezi námi.
Dokud to nevyřeším.
Uděláš to pro mě, že?
Jo. Jistě.
Děkuji.
Kevine.
Ahoj! Díky, žes přišel pomoct v neděli.
To nic. Pomůže mi to nemyslet na práci.
A tu listinu musíš najít.
To musíme.
Pan Chang mi vyhrožuje ukončením stavby, když ji nenajdeme.
Sahá to až do roku 1988.
Od roku 2000 jsou složky digitalizovány.
Takže…
Jo. Nebudu ti zazlívat, když utečeš.
Ne. Dejme se do toho.
Dobře.
Zazlívala bych ti to.
Jo. Já vím.
Myslel jsem, že korporační právo je nudné,
ale procházení 20 let staveních smluv
je doslova otupující.
Hele, koukni se na tohle.
Našlas tu listinu?
Ne.
To jsou staré projekty z dob, kdy byl Dilpher tátovým dodavatelem.
Je jich tu možná 20.
Jak může být ten chlap tak nevděčný?
Na světě se najdou ledajací.
Podívej se na datum. 11. března 1999.
Na tvé narozeniny.
Ne tak ledajaké narozeniny.
Mé oblíbené narozeniny. Ty nejlepší narozeniny.
Tvé sedmé narozeniny.
Ten rok jsme tátu konečně přiměli, aby nás vzal do Disney Worldu.
Jo. Byly to ty nejlepší narozeniny.
Ale v autě se ti udělalo zle a pozvracels Kevinovi tenisky.
Jo, ty nejlepší narozeniny.
Abby.
Podívej se na ten podpis. To táta nemohl podepsat.
Ten den byl s námi na Floridě.
To není fax. Je to originál.
- Tvrdíš, že to je padělek? - Musí být.
Táta byl s námi na Floridě.
Počkej.
Paul Dilpher zfalšoval tátův podpis
k přijetí podřadného betonu?
Ušil to na tátu.
Můžeme to použít k vyvrácení Dilpherova tvrzení, že v tom jel táta s ním.
Potřebujeme více důkazů.
Vím, kde je najdeme.
Tady ne. Ty?
Ano. Myslím, že tohle je album z Disney Worldu.
Takže, máme tu Bree.
Bree, Bree, Bree.
Jess. Bree. Bree.
Tebe, jak křičíš.
Tebe, jak mě štípeš.
Od toho jsou starší sestry.
Podívej se na to datum.
Ano! 11. března 1999.
To vyvrací tvrzení, že táta tu smlouvu mohl podepsat.
To může očistit tátovo jméno.
A pokud Dilpher na ten dokument zapomněl,
možná to dělal i jiný firmám.
To je dobré.
Sehnání důkazů chvíli potrvá.
Odnesu to generálnímu zástupci osobně.
Jinak moje firma použije svou moc k pomoci Dilpherovi a hození to na tátu.
To nedopustíme.
Ahoj, Lukeu.
Pane Sullivane.
Co vás sem přivádí?
Součástí vaší podmínky je, že se kurátor může objevit nečekaně.
U vás doma,
na vašem pracovišti.
Ale to víte.
Ano, pane.
Ale chtěl jsem říct…
Zdravím. Rád vás vidím.
Myslel jsem, že se sejdeme 20.
20. se stále sejdeme.
Chtěl jsem se jen osobně zastavit. Podívat se, kde děláš.
Chci říct…
je to tvé nové pracoviště, že?
Ano, pane.
- A proč jsi mi o něm neřekl? - Dal jsem to do zprávy.
Proč jsi mi o něm neřekl dříve?
Tyhle věci musíš probrat se mnou. To víš.
Jo, jen se to hrozně rychle semlelo.
- Proč jsi opustil dřívější zaměstnání? - Vyhodili mě.
Proč?
Ve Kwik Go se dozvěděli o mých záznamech.
- Myslím, že jste jim to řekl. - Řekl.
Měls jim to říct, než tě přijali.
Podívejte, zkoušel jsem to, pane.
Několikrát.
Ale nikdo to se mnou nechtěl riskovat.
A když nebudu mít práci, budu muset zpátky.
Tak jsi lhal.
Nelhal jsem.
Jen jsem jim to neřekl.
Když jim to neřekneš, je to porušení podmínky.
Ježíši.
tentokrát to necháme být.
Pro tentokrát.
A co tenhle nový zaměstnavatel? Řekls mu to?
Řekl.
Je to správnej chlap.
To je dobře.
To ti přeju.
Je to tu hezké.
Jo.
Zapamatuj si to.
Nemůžu ti dávat druhé šance, než tě budu muset poslat zpátky
za kamarády v North Branch.
- Rozumím, pane. - Uvidíme se dvacátého.
Jo.
Pozor na ten pařez.
To je ono.
Dobře.
Tak jo. Už jen pár kilometrů.
- Jo, jsem v pohodě. - Dobře.
Páni. Jste v pořádku?
- Jsme v pohodě… - Ukažte, pomůžeme vám.
Víte co? Můžete.
Dobrý nápad. Díky. Moc si toho vážíme.
- Pomalu. - Vem batoh.
Neříkej mi, co mám dělat.
Pomůžu vám.
- Díky. - Každý za jednu paži. Dobrý nápad.
Dobře.
Zpočátku pomalu. Pomaličku. To je ono.
Co je?
Ukaž mi tu fotku.
To je ten balvan.
Svatá makrelo! Jo. To je on!
Hoši, poslyšte.
Půjdeme se tam dolů vyfotit.
Chci, abyste to vyfotili přesně takto,
- na těchto místech, jo? - Počkat.
To jste vy dva?
To není možné!
Nediv se tak, kluku.
Taky jednou zestárneš.
Jdeme. Vyfoťte to.
- Tak jo. Jdeme. - Držím, dobré?
Doufám, že tu ještě budete, až budeme ve vašem věku.
- Ne, nedoufáš. - Řekněte „snalygaster“.
„V nejstarších záznamech o snalygasterovi
je popisován coby Schneller Geist,
neboli ‚rychlý duch‘ německy.“
Nemůžu uvěřit, že tomu tolik lidí věří.
Ne, nejde o to, že tomu věří. Jde o to, čemu chtějí věřit.
Copak jsi někdy nevěřil v něco kouzelného?
Jako v jednorožce?
Třeba.
Víš, jednorožce chápu, protože jednorožec je krásný.
Ale proč by chtěl někdo věřit v tak odpornou příšeru?
Není příšerný, je jako z jiného světa.
Je důkazem toho, že v životě je toho víc, než jen to, co je vidět.
Je to kouzelné stvoření.
Když to tak podáš, tak je to krásné.
Který vypadá jako strašidelný drak,
který se snese z nebe a krade dobytek.
Vidíš? A už ti nevěřím.
No tak. Copak jsi nevěřil v něco, cos nikdy neviděl?
- Velikonočního zajíčka? - Ne.
Ale umím dokonalého německého králíka na víně.
Ale…
Věřil jsem na zubní vílu.
Hrozně.
- To je milé. - Jo.
Pamatuji na to nadšení, když jsem se podíval pod polštář
a našel tam stodolarovou bankovku.
Aha. My jsme dostávali čtvrťák.
Mí rodiče mi toho museli hodně vynahradit.
Počkej, kdyby to byla směnná sazba, tak bych si rvala zuby z pusy.
Hezké zahřátí.
To bylo zahřátí?
Zkusíme si pár kopů.
- Ukažte, co ve vás je. - Dobře.
Davide, vím, že je to dost praštěné,
ale vážím si, že to děláš.
Podívej se, jak se všichni baví.
I kdyby snalygaster nebyl skutečný, bylo by to jedno.
Ne, nebylo.
Protože tě miluju.
Miluješ mě dost na to,
abys udělal jeden velký svatební dort místo těch dortíků?
Myslím, že jo.
Proč nemůžeme mít oboje?
- Jsi úžasný. - Jsi úžasná.
Dávejte pozor.
Snalygaster může být kdekoli.
Nejraději hnízdí tady,
v panenských smrkových lesích marylandského pobřeží.
Slyšeli jste to?
To byla jen sova.
Byla to sova. Viděl jsem ji.
Jako malá jsem snalygastera viděla.
Cože?
Nic.
Pro lásku…
Co se stalo?
Byl tam jeden velký, zlý medvěd…
O tom ani…
Spadl jsem do rokle.
Já vlastně taky.
Ale dobrá zpráva je:
Dokázali jsme to!
A prý bychom to už nezvládli.
Ukázali jsme jim, Tommy.
- To není stejný balvan. - Jistěže je.
- Já si to taky nemyslel. - Myslel.
- Nemyslel. - Myslel.
Řekl jsem to, ale nemyslel jsem to vážně.
Spadls z útesu…
Jo, nechtěl jsem tě připravit o tvé křehké iluze.
A proto sis rozbil nohu. Tomu nerozumím.
Je to stejný balvan.
- Podle mě to není stejný balvan. - Je.
- Uvidíte: - Máme důkazy.
- Dilpher zfalšoval tvůj podpis. - Cože?
Kevin se Sarah se pokouší o miminko.
- To je hezké. - Něco nového?
- Ne. Je to jen prohlídka. - Co je ti?
- Nedochází vám to? - Přivedla jsem někoho na připomenutí.
Jdeme. Jsme tu jen my dva.
Tři mililitry epinefrinu.
Nula celá tři, ne nula celá šest.
- Co když děti nechci? - Nechceš?
Pořád by sis mě chtěl vzít?
Překlad titulků: Roman Placzek