Aiemmin…
Jokin Evan Kincaidissa hämää minua. -Hänhän on nokkela ja dynaaminen.
Minun oli vaikea tutustua ihmisiin, ja sinä painit aivan eri sarjassa.
Otan työn. -Hän oli siis söpö.
Kiitos, kun saamme edustaa teitä.
Meillä voi etulyöntiasema O'Brieniin.
Haluaisitko Bridgeen töihin?
Kiitos, mutten tarvitse almuja.
Ansaitset parasta, Abby. -Samoin sinä.
Ehkä löydämme sen nyt.
Huomenta. Olen myöhässä.
Onhan täällä kahvia? -On.
Mikä näistä on paras pöytäkoriste? -Mihin?
Siskosi häihin, jotka ovat aivan pian. Jess pyysi apua.
Valitsemme koristeet juhlapöytiin.
Minä pidän tuosta. -Mistä?
Tästäkö, jossa on päivänkakkaroita? -Joo. Siitä.
Minä pidän kaikista. -Se onkin ongelma.
Yritän ottaa kaikki puolet huomioon. Kirjoittamisen opettajana en voi tuomita.
Tarvitsen yhä mielipiteesi. -Pidän kaikista.
Hyvä on. Se, missä on sininen nauha.
Se on minunkin suosikkini. -Huomenta.
Saitko viestin Kincaidilta? -Joo. Ei hyvältä näytä.
Tekstaan Larrylle, että olemme tulossa. Anteeksi.
Maasta löytyi asbestiputkia. Saastunut työmaa voidaan sulkea.
Kamalaa. -Kyllä se järjestyy.
Tämä ei liene paras hetki kysyä mielipidettäsi pöytäkoristeesta.
Pidän niistä kaikista. -Sininen nauha. Heippa!
Hänellä on hyvä maku. -Niin on.
Oikeudessa on tänään Bodnar et al. vastaan MacLeod Industries.
Ryhmäkanne. Mikä on tilanne?
Kaksi pääkantajaa ja 400 muuta valittavat naisten ja miesten palkkaeroista.
MacLeod yrittää saada tapauksen hylätyksi.
Tietysti. Kuka johtaa käsittelyä? -Tuomari Martinez.
Anteeksi, puhuinko toisen vuorolla? -Et laisinkaan.
Kerro toki lisää tuomari Martinezista.
Tutkimusteni mukaan hän on tiukka konstitutionalisti.
Laki on hänelle henki ja elämä.
Hän on myös taitava golffari ja hyvä ystävä. Olemme tunteneet vuosia.
Pystymme hoitamaan hänet. -Varmasti.
Hyvä.
Linda, ota O'Brien rinnallesi.
Parin kuukauden jälkeen on aika panna hänet harjoitteluun.
Kiitos.
Istuisitko alas, jotta voimme jatkaa?
Toki.
Eikö kannattaisi palata toimistolle?
He saavat minut täältäkin kiinni. Digitaaliajan ihmeitä.
Oletko kunnossa? -Yritän olla.
Maaperää tutkitaan, emmekä saa Kincaidia kiinni.
En voi vaikuttaa asiaan, joten rentoudun ja nautin olostani.
Olin unohtanut, miten kovasti pidin tästä paikasta.
Täältä löysin Baltimore Orioles -mukin, jonka sait joululahjaksi.
Sitten pidän tästä entistä enemmän.
Katso, Mick. -Mikä se on?
Onko tässä Chesapeake Shores?
Harvoista taloista päätellen kuva on ainakin 30 vuotta vanha.
Anteeksi, paljonko tämä maksaa? -Kahdeksan.
Sataako?
Kahdeksan dollaria.
Minä tarjoan. -Olet oikea tuhlari.
Olen alle kymmenen dollarin taiteen suuri tukija.
Ole hyvä. -Kiitos.
Omistat maalauksen.
Kiitos, Mick. -Ole hyvä.
Tämä lienee Arthur Driscollin työ.
Onko se hyvä asia? -Oikein hyvä.
Hän vietti täällä kesät. -Olen tainnut kuulla hänestä.
Hänet tunnettiin taidepiireissä 60-luvulla. Nouseva tähti.
Mitä hänelle kävi? -Kukaan ei tiedä.
Hän lakkasi maalaamasta 70-luvulla ja katosi.
Aidot Driscollit ovat harvassa. -Se on kaunis.
Jos tämä on aito, se on löytö.
Jos myyt sen miljoonalla, kahdeksan dollaria kuuluu minulle.
Vaikka me kaikki pidämme Bettystä, ikä alkaa painaa häntä.
Rakastamme häntä, mutta totuus on, että Bettyn on päästävä eläkkeelle.
Uusi paloauto piti hankkia aikoja sitten.
Valtuusto on hankkinut meille sellaisen Chesapeake Shoresin päiväksi.
Pidämme paloturvallisuuskojua ja esittelemme paloasemaa.
Vapaaehtoislistat ovat seinällä. Muistakaa myös, että triathlon on tulossa.
Pidetään kaupunki turvassa.
Kapteeni. Veljeni pyöräilee ja minä juoksen, mutta uimari puuttuu.
Kiitos, mutta Australian kroolini on ruosteessa.
Valmenna minua. Tiedän ennätyksestäsi. -Siitä on ikuisuus.
No, ilomielin.
Tehdään aikataulu ja hoidetaan homma, Karl.
Kutsuiko hän minua Karliksi? -Ilmeisesti. Näytät hiukan Karlilta.
Niinkö? -Hieman.
Etsin yhä uimaria. -Juoksen Brendan ja Tabithan kanssa.
Tappokolmikko. -Mahdollisuutemme ovat hyvät.
Koska me molemmat juoksemme, kilpailemme toisiamme vastaan.
Pelkäätkö, että päihitän sinut? -Ehkä.
Aviopuolisoiden kisailu on vaarallista. -Miten vain, Karl.
Oikein hauskaa.
Haluan puhua itse hra Kincaidille. Kyse on Chesapeake Shoresin projektista.
Milloin hän on tavoitettavissa? Ei riitä.
Kaikillahan meillä on kiire.
Käske hänen soittaa tänään tai sopimus on peruttu.
Kiitos.
Sanoit suorat sanat. -Thomas-setä, mitä kuuluu?
Parempaa kuin juttutoverillesi.
Mitä se oli? -Eräs tärkeä asiakas vain.
Älä anna hänen vaivata itseäsi. -Ei tässä mitään.
Kulmakarvojesi välissä on ryppy. -Tiedän. Olen nukkunut huonosti.
Se on se Dilpherin juttu. -Kyllä.
Isän maine on saanut kolhuja.
Asiakkaat lähtevät. Saatoin juuri menettää yhden.
En tiedä, mitä teemme. -Miten Mick reagoi tähän?
Hän on vihainen, hämmentynyt ja salaa sen.
Sellainen Mick on. -Mitä teet kaupungissa?
Menen Baltimoreen katsomaan kiinteistöä. Tarvitsemme näkyvyyttä kaupungissa.
Me omistamme rakennuksen Hamptonissa.
Siitä tulisi hyvä toimistorakennus. -Oikea asenne. Lähetä tiedot.
Käyn Mickin luona paluumatkalla. -Hän ilahtuu.
Oli kiva nähdä, Abby. -Samoin. Heippa.
Voihan…
Hyvää iltapäivää.
Meillä on kiireinen juttuluettelo, joten pidetään pyörät pyörimässä.
Tapausnumero 559903.
Ryhmäkanne palkkasyrjinnästä -
naistyöntekijöitä kohtaan MacLeod Industriesilla.
Nti Nelson, mukava nähdä taas.
Te väittelette ehdotusta vastaan. -Kyllä, arvon tuomari.
Palkkasyrjintä on kielletty laissa, joten miksi olemme täällä?
Olemme täällä, koska MacLeod oikeuttaa työeroilla ja fyysisellä voimalla -
naisten alhaisemman palkan verrattuna miehiin.
Ja te väitätte, että naiset ovat yhtä vahvoja kuin miehet.
En ole varma, olenko samaa mieltä.
Olenko mielestänne väärässä?
Anteeksi? -Mikä on nimenne?
Connor O'Brien.
No, Connor O'Brien,
eikö miessukupuolisilla yleensä ole enemmän voimaa yläruumiissa -
kuin naissukupuolisilla?
Ymmärtääkseni käsittelemme erityisesti varastotyöntekijöitä,
jotka nostavat tavaroita, eikö totta?
Kyllä, arvon tuomari. Mutta…
Hra O'Brien, teidän on parasta keksiä painava peruste tai poistua.
Kyllä, arvon tuomari. Minä… -Minä odotan.
Minulla on kolme siskoa.
Tuoko on perustelunne? Teillä on siskoja. -Kyllä. Kolme kappaletta.
Ja…
Totean, että naiset pystyvät mihin tahansa mihin miehetkin.
Tuo on mielipide eikä lieventävä seikka. -Onko?
Tarkoitan syvällisempää voimaa, joka ei näy fyysisessä työssä.
Kun naisille esitellään ongelma,
he eivät ainoastaan ratkaise sitä, vaan miettivät kolme askelta pidemmälle.
Ja he hoitavat työn.
Tuo oli upeaa. -Oliko?
Se riitti siihen, ettei kannetta hylätty. Martinez ei ole ennen tehnyt noin.
Googletin hänet.
Hän on yksinhuoltajaäidin poika. -Nokkelaa.
Hienoa. Pidin henkilökohtaisesta lähestymistavastasi.
Itse asiassa sinulla oli siinä osuutesi. -Niinpä olikin.
Kerroin tuomarille vain totuuden. -Ennenkuulumaton strategia.
Iskikö ostajan katumus? -Ei laisinkaan.
Vaikka signeeraus on vahingoittunut, uskon tämän olevan Driscoll.
Otitko yhteyttä sukuun? -Sukulaisia ei ole elossa.
Löysin erään taidegallerian New Yorkista, mistä sain vanhan puhelinnumeron.
Mitä selvisi? -Soitin pari kertaa. Puhelin vain hälytti.
Ei vastausta eikä vastaajaa.
Yritä uudelleen.
Ehditkö jutella hetken, isä? -Toki.
Katso tätä.
Haloo.
Hei vain.
Soitan tiedustellakseni henkilöstä nimeltä Arthur Driscoll.
Puhelimessa.
Arthur Driscoll? -Niinhän minä sanoin.
Onpa mahtavaa puhua kanssanne, hra Driscoll.
Uskoakseni löysin maalauksenne.
Hieno homma. Saatte siunaukseni ripustaa sen takkanne yläpuolelle.
Hra Driscoll. Haloo?
Onko se varmasti Kincaidilta? -Niin siinä lukee. Hän soittaa viideltä.
Hän haluaa puhua FaceTimessa. Inhaa.
Emme tiedä edes, millä aikavyöhykkeellä hän on.
Tyynenmeren ajassa se on kello 14. -Ja Lontoossa 10 ja Pariisissa 11.
Osaatko nuo ulkoa? -Rahoitusalalla ne oppii.
Kello on nyt puoli neljä, joten ehdimme miettiä strategian.
Maaperänäytteet ovat… Mikä tuo on?
Kincaid. Mistä hän sai numeroni? -Hän on rikas.
Hei. -Hei, hra Kincaid.
Haloo? -Se on äänettömällä.
Oletko siellä? -Tiedän sen.
Mick? Huhuu?
Hei siellä. -Hei.
Odotimme soittoa viideltä.
Kello on viisi Newfoundlandissa. Hullu aikavyöhyke. Ehdittekö puhua?
Toki. -Abby, oletko se sinä?
Hei vain. Abby O'Brien.
En käytä sukunimiä. Mutkikasta. Olemme Evan ja Abby. Vai mitä, Mick?
Se asbestihomma oli harmi.
Jättäydyn pois. Voin rakentaa muualle.
Hra Evan, toki voitte rakentaa muualle, mutta Chesapeake Shoresia ei ole muualla.
Missä se on? -Siellä, minne rakennatte hotellia.
Totta! Anteeksi. Tiesin sen.
Urakoita on miljoona. Kuvainnollisesti tai kirjaimellisesti.
Oletko käynyt täällä? Tämä on valtavan kaunis paikka.
Hetkinen vain. No niin.
Mitä puuhaat, Evan? -Vuorikiipeilen. Täällä on kaunista.
Miksi soitat nyt?
Klaus sanoi, että halusitte niin. Pelästytit Klausin.
Ja Klaus ei säikähdä mitään. -No, kiitos. Kai.
Kuulostat innokkaalta. Puhutaanko huomenna?
Kertoisitko, mihin aikaan soitat itäisessä ajassa?
Olkoon. Tulen käymään. -Anteeksi?
Käyn Washingtonissa viikonloppuna. Piipahdan ohikulkumatkalla.
Hän piipahtaa. -Mikä ilon päivä.
Tarvitsetko vahdin? -Hei, Thomas. Ei, kiitos.
Palautit Bridgen maisemiin. -Pitäisi tutkituttaa pääni.
Veden ja sähkön kanssa on pulmia.
Muistaakseni kanansiivet olivat hyviä.
No, se on etuni. Mikä tuo sinut tänne?
Olen etsinyt uutta toimistoa Baltimoresta.
Abby sanoi, että Hamptonin kiinteistönne olisi juuri sopiva siihen.
Vai niin hän sanoi.
Jos summa on sopiva, meidän pitäisi keskustella.
Minulla on kiireitä. Uusi asiakas… -Pahamaineinen Evan Kincaid.
Tismalleen.
Toivottavasti kaikkia johtoja ei tarvitse vaihtaa.
Terve.
Anteeksi. Mick O'Brien? -Kyllä.
Luke Tatum. Olin Abbyn ja Kevinin lukiokaveri.
Luke! Onpa kiva nähdä.
Viime kerrasta on aikaa. -Niin on.
Enhän häiritse? -Et. Tässä on veljeni Thomas.
Jätän teidät kahden,
mutta meidän täytyy puhua siitä Hamptonista pian.
Oli hauska tavata.
Muutit kuulemma takaisin kotipuoleen. -Näin on.
Vanhempasi olivat hyviä ihmisiä. Isäsi kannusti sinua aina urheilussa.
Hän tuki minua kovasti. -Niin teki.
Tämähän on hieno paikka. -Kiitos. Etsit kuulemma töitä.
Niin etsin. -Tulit sopivasti. Täällä tarvitaan apua.
En voi luvata alkuun kummoisia. Pakettien purkua, siivousta ja muuta.
Ehkei sellainen kiinnosta. -Kyllä kiinnostaa.
Mikä sulakerasiaa vaivaa?
Asensimme uuden valojärjestelmän lavalle, ja sulakkeet palavat yhtenään.
Saanko vilkaista? -Siitä vain.
Kytkin on liian pieni valoverkolle. -Totta.
Ja tasasuuntaajat… Puoliaallon sijaan tarvitaan kokoaaltotasasuuntaaja.
Oletko tehnyt sähkömiehen hommia? -No…
Sitä ja tätä. Olen jokapaikanhöylä, mutten mestari missään.
Sellaista minun elämäni on. -Niinkö?
Aloita huomenna, niin kokeillaan.
Kiitos, sir. -Mick.
Mick.
Tervetuloa mukaan. -Kiitos.
Ehditkö jutella hetken?
Puhuit Thomasin kanssa tänään. -Joo.
Mainostit hänelle Baltimoren kiinteistöä. -Niin tein.
Tarkoitat hyvää, mutta kysyisit ensin näistä asioista minulta.
Selvä. Tuliko siitä pulmia?
En halua tehdä bisnestä veljeni kanssa.
Tulemme mainiosti toimeen ensi kertaa vuosikausiin.
Parasta pitää työt erillään siitä.
Totta kai.
Kuulehan… Oletko varma, että se vaivaa sinua?
Ettei se olisi kuitenkin Kincaid tai Dilpher?
Luultavasti kaikki kolme, ja kenties enemmän Dilpher ja Kincaid.
Isä, maistuuko jäätelö?
Entä sinulle? -Aina.
Jäätelö maistuu kyllä.
Kaksi lusikkaa. -Minttusuklaalastu.
Kiitos, nti Neary.
MacLeodin puheenvuoron jälkeen on kantajan vuoro.
Kumpaa kuulemme tänään: nti Nelsonia vai hra O'Brieniä?
Kiitos, arvon tuomari.
Kun kuuntelin vastaajan menestyksekkäitä asianajajia,
tunsin hiukan sääliä heitä kohtaan, koska tapausta ei hylätty.
Kun nyt valmistaudumme käsittelyyn,
he yrittävät halveerata ja väheksyä tämän ryhmäkanteen vakavuutta.
Nti Nearyn sanojen mukaan naiskantajat -
"eivät ole koskaan tyytyväisiä ja vetävät uhrikortin esiin."
Se ei voisi olla kauempana totuudesta.
Eleanor Holmes Nortonille, joka haastoi Newsweekin 1970,
koska naisia ei otettu toimittajiksi, sanottiin samoin.
Mielenkiintoista, mutta menkää asiaan.
Tarkoitan, että näin sanotaan aina, kun naiset vaativat tasa-arvoa.
Newsweekin tapauksessa naiset pantiin sivurooliin sukupuolensa takia.
Sama koskee MacLeodia.
Yleensä miehet ovat vahvempia ja jaksavat nostaa enemmän,
mutta MacLeodilla useimmat miehet käyttävät trukkia.
Todisteiden mukaan naisia ei hyväksytty trukkikoulutukseen.
Tässä tapauksessa trukki tasaa tilanteen.
Kyse ei ole vain samasta palkasta,
vaan naisia ei oteta trukinkuljettajiksi, joille maksetaan enemmän palkkaa.
Siteeratakseni Newsweekin tapausta, "pelkästään sukupuolensa takia".
Hän on viisi minuuttia myöhässä. -Sellaiset ovat aina. Se on valtapeliä.
Heidän aikansa on arvokkaampaa.
Siellähän te olette. Odotin ilomielin. Tulen tapaamisiin puoli tuntia etuajassa.
Hei, Mick. -Larry esitteli minulle paikkoja.
Oikein vaikuttavaa. Teette hyvää työtä. -Kiitos.
Olen tehnyt tätä pari kertaa. -Toki.
Mikä allasi on? -Tämä on tasapainoskootteri.
Harkitsen niihin sijoittamista, joten kokeilin sitä. Se on aika hauskaa.
Tuleeko putkista ongelmia? -Emme tiedä vielä.
Maaperäasiantuntija saapuu Washingtonista. -Tuskin siitä tulee pulmia.
Tämä paikka on kaunis. Kaupunki ja koko alue.
Miksen tiennyt tästä? -Se on tarkoin varjeltu salaisuus.
Ei pitäisi olla. Nyt menetin mielenkiintoni.
Mitä? -Tasapainoskootteriin. Mokoma lelu.
Haluatko? -Toki.
Maaperän saastuminen ei välttämättä ole vakava pulma.
Niinhän minä sanoin. -Toisaalta se voi myös olla.
Tunnen kuvernöörin. Keksitään hätäratkaisu.
Paitsi, jos maa on saastunut.
Yritätkö suostutella minut mukaan vai et?
Kerron vain tosiasiat. -Tosiasiat.
Häkellyttävä periaate, eikö? -Puhut suoraan.
Niin minut kasvatettiin. -Hyvää työtä.
En tehnyt juuri mitään. Hän syntyi tuollaiseksi.
Jään tänne pariksi päiväksi. Odotan tuloksia ja tutustun paikkaan.
Tämä on hieno paikka. -Tulee mieleen Irlannin länsirannikko.
Oletko käynyt siellä? -Minulla on siellä asunto.
Syökö kala hyvin täällä? -Mahtavasti.
En ole ikinä kalastanut. Pitää kokeilla.
Oliko tämä tässä? -Luulisin.
Voimme antaa kyydin kaupungille. -Ei tarvitse. Tulin autolla.
Se on lähistöllä. Mandrake, olen valmis.
Nähdään.
Rikkaat ovat erilaisia.
Hän ainakin on.
Mistähän saisin osoitteen?
Hienoa. Kiitos paljon.
Hei, Keller. -Hei, O'Brien.
Vieläkö olet voitonhuumassa? -Tavallaan.
Pidä haita silmällä.
Enkös minä ole nyt hai? -Se jää nähtäväksi.
Hampaasi ovat toki terävät, mutta sinussa on jotain delfiinimäistä.
Kiitos. Kai. -Ole hyvä. Kai.
Heippa!
Elämäkertakirjoittamista. Hyvä idea. Oppilaat tykkäävät siitä varmasti.
Kirjoita siitä, mitä tiedät ja mitä olet. Kolme tekstiä.
Jean-Jacques Rousseaun Tunnustuksia,
U.S. Grantin henkilökohtaiset muistelmat ja Alice B. Toklasin omaelämäkerta.
Olen lukenut ainakin yhden noista. -Kannattaa lukea kaikki.
Sen teen.
Sitten niistä kirjoitetaan fiktiivisesti. -Kuten teit kirjasi kanssa.
Voinko kysyä jotain?
Oliko hahmo Mark Davies… -Sinä?
Niin.
Hän oli yhteensulauma.
Tuo on siis toisin sanottuna "kyllä".
Tarvitsin roiston 10. lukuun.
Kiva, että saatoin auttaa.
Miten päädyit yliopistomaailmaan? Arvelin, että lähtisit politiikkaan.
Mikä on poliittisempaa kuin korkeakoulun hallinto?
Mitä tapahtui?
Kun tulin opiskelemaan tänne,
aioin mennä oikeustieteelliseen ja hakea virkaan,
mutta luin Kultahatun.
Se avasi silmäni. Jatkoin lukemista ja kai muutuin.
Et ole laisinkaan sellainen, mitä luulin sinusta tulevan.
Oliko tuo kohteliaisuus? -Tietysti.
Montako kilometriä pyöräilit eilen? -Reilut kahdeksan.
Sehän hienoa. -Sano tuo takareisilleni.
Taisin ajaa Arthur Driscollin talon ohi.
He viettivät kesät täällä, ja Nell ystävystyi hänen vaimonsa kanssa.
Vaimon kuoltua yhteys katkesi. -Mikset vain kolkuta ovelle?
Soitin hänelle ja sain luurin korvaan.
Ole sinnikäs. Jos lopettaisit kilometriin, et ikinä ajaisi kahdeksaa.
Olet hyvä valmentaja. Hienoa.
Nähdään triathlonissa. -Lähetän sinulle laskun.
Haloo. Kuka siellä? -Evan.
Puhelimessani luki "Mandrake".
Hän on kuljettajani. Akkuni loppui ja halusin hyvästellä.
Oletko lähdössä? -Joo. Huomenna golfin jälkeen.
Entä maaperänäytteet? -Päätin, etten rakenna.
En halua ongelmia OSHAn kanssa. Etsimme toisen paikan.
Odota! Et voi tehdä niin. Haloo?
Anteeksi.
Ei hätää, mutta voisit saada sakot PKK:sta.
Mitä? -Puhelimen käytöstä kävellessä.
Aivan. Inhottavaa, kun ihmiset tekevät niin.
Mikä on vialla, Abby?
Ei mikään. Kaikki vain. Tämä yksi sekopää.
Tule tänne.
Mitä? -Hengitä.
Hyvä on. -Sulje nyt silmät.
Silmät kiinni.
Laske viiteen.
Yksi, kaksi, kolme…
Neljä.
Viisi. -Avaa silmät.
Mitä näet?
Sinut. -Kyllä, mutta mitä muuta?
Sallyn kahvilan.
Mitä haistat? -Maissileivän.
Eikö tuoksukin hyvältä?
Tuntuuko paremmalta? -Tuntuu.
Katsotaanpa sitten.
Jo vain. Paljon parempi.
Oli kiva nähdä. -Samoin, Jay.
Olisiko hetki aikaa? -Toki. Mitä asiaa?
Onko Paul Dilpher asiakkaana täällä? -On nyt.
Eikö siitä olisi pitänyt kertoa minulle? -Miksi?
Yhteyksieni takia. -Pitäisikö kaikki asiakkaat ilmoittaa?
Dilpher on pahoissa pulmissa lain kanssa. -Siksi hän tarvitsee juristia.
Perheeni liittyy asiaan. Dilpher syyttää isääni. Tiedät siitä.
Tiedänkö? -Eikö tässä ole eturistiriita?
Firmassa on yli 150 juristia. Sellaisia tilanteita tulee väkisinkin.
Niin kai… -Mitä me teemme?
Rakennamme läpäisemättömän palomuurin sen juristin ympärille.
Se olisin minä. -Ette joudu tekemisiin toistenne kanssa.
Selvä. Arvostan tuota.
Keskity vain MacLeodin tapaukseen.
Käsittelit tuomari Martinezia hyvin vaikuttavasti.
Ylistys sinulle.
Ehditkö jutella hetken? -Jep.
Valmistelen luovan kirjoittamisen kurssia.
Tiedän. Sinä opettajana.
Anteeksi. Ei millään pahalla.
Sinusta tulee hyvä opettaja.
Satut vain olemaan pikkusiskoni. Näin sinun syövän mutaa.
Sinä syötit. -Abby käski.
Voisitko esittää puolueetonta yleisöä? -Kyllä.
Olen ollut kirjojen julkaisu- ja lukutilaisuuksissa,
mutta missä ollaan yhtä kärkkäitä kuin korkeakoulussa?
Et ole selvästikään ollut armeijassa. -Kuuntelisitko johdantoni?
Päivää, luokka.
Olen Bree O'Brien… Olet oikeassa.
Minä lopetan. Olen tylsimys. -Älä karkaa. Se oli vitsi.
Vangitse heidän huomionsa. Huuda tai hyppää pöydälle.
Se ei ole Kuolleiden runoilijoiden seura. -Voisi olla.
Ajattelin aloittaa näin…
"Sulje ovi. Kirjoita niin kuin kukaan ei katselisi olkasi yli.
Älä mieti, mitä muut haluavat kuulla, vaan mitä haluat sanoa.
Se on ainoa asia, jonka voit tarjota."
Barbara Kingsolver sanoi niin. -Tuo oli erinomaista.
Oliko? -Jäin kerrasta koukkuun.
Kiitos.
No niin. Olen palveluksen velkaa.
Vie minut lounaalle. -Toki.
Tiedän erään kahvilan, josta saa herkullista mutaa.
Nam.
Niin? -Hra Driscoll.
En halua häiritä… -Liian myöhäistä.
Olen nainen, joka soitti maalauksestanne.
Toivoin, että…
Voitteko todistaa, että maalasitte tämän? -Ikävä kyllä voin.
Sehän on kaunis. -Paljonko maksoitte siitä?
Kahdeksan dollaria. -Maksoitte liikaa.
Anteeksi. Palaan pian.
Joko putkimiehet lupasivat tulla?
Ei tarvitse. Korjasin jo keittiön altaan. -Sepä hienoa.
Ehditkö jutella hetken? -Toki.
Vahdi tiskiä, Kevin.
Arvostan kovasti, että tarjoat minulle töitä.
Mutta…
En ole ollut täysin rehellinen. -Niinkö?
En.
Olen tehnyt virheitä. Ne ovat kaikki mennyttä,
mutta yritän yhä hyvittää asioita.
Selvä.
Jos tulen töihin Bridgeen, joudut allekirjoittamaan lomakkeita.
Millaisia? -Että olet työnantajani. Pikkujuttu.
En tehnyt niin edellisessä työpaikassani. Siitä tuli ongelmia, ja sain potkut.
Ymmärrän.
Minulla on ehdonalaisvalvoja, jolle raportoin kerran kuukaudessa.
Ehdonalaisvalvoja?
Jos se häiritsee, ymmärrän kyllä. Olen tottunut siihen.
Jestas.
Ehkä tämä oli pelkkä iso virhe. Olen pahoillani.
Luke.
Luke!
Kuuntele.
Et voi pudottaa tuollaista pommia ja olettaa, etten reagoisi siihen.
Sinulla on oikeus olla vihainen. -En ole vihainen, vaan hämmentynyt.
Tunnen entisiä vankeja rakennuksilta.
Osa heistä on loistokavereita, mutta sinun on oltava rehellinen.
Älä yritä vältellä keskustelua.
Kerro, mitä tapahtui. -Hyvä on.
Minun piti lähteä opiskelemaan lääkäriksi.
Isäni kuoli sydänkohtaukseen.
Äitini murtui siitä. Jonkun oli pidettävä huolta hänestä.
Niinpä menin varastolle töihin. -Olen pahoillani äidistäsi.
Annoin sen vaikuttaa itseeni ja…
Aloin juoda. Liikaa.
Siinäpä se tarina. -Paitsi vankilaan joutuminen.
Aivan.
Kun äitini kuoli,
kaikki alkoi lähteä lapasesta.
Olin baarissa ryyppäämässä.
Eräs mies lähenteli tarjoilijaa.
Käskin hänen lopettaa.
Ilmaisin sen ankarammin.
No, hän mottasi minua.
Ja minä mottasin takaisin.
Se tuntui oikealta.
Hän kaatui taaksepäin ja löi päänsä baaritiskin kulmaan.
Hän melkein kuoli.
Mutta onneksesi ei kuollut.
Se olisi ollut tappo tai murha.
Sain kolme vuotta pahoinpitelystä.
Vuosi lähti pois hyvästä käytöksestä.
Loppu.
Selvä. Nyt tiedän.
Jos tulet tänne ja hoidat työsi,
me selvitämme tämän yhdessä.
Tarkoitatko tuota? -Tarkoitan. Vilpittömästi.
Sinullahan oli vuoro kesken.
Joo.
Älä unohda avaimiasi.
Siellähän sinä olet.
Haluatko pelata? -En.
Mandrake kertoi, että olet golfaamassa jossain.
Tämä oli viimeinen paikka. -Olet nokkela.
Minigolf on nopeampaa ja esteet ovat viihdyttävämpiä.
Tykkäätkö esittää outoa miljonääriä? -Miljardööriä.
Olin yhtä outo köyhänäkin, mutta silloin minua pidettiin ärsyttävänä.
Miksihän?
Vetäydytkö oikeasti sopimuksesta? -Miksi en?
Voin kertoa sata syytä. -Ehdin kuunnella vain yhden.
Selvä. Perustat hotelliketjun. Paikka olisi kulmakivesi.
Lähellä Washingtonia, Baltimorea ja rannikko on valtavan kaunis.
Se on hieno, mutta putket… -Ne hoituvat. Puhuin asiantuntijalle.
Saastuminen on minimaalista. Putket vaihdetaan, ja se maksaa…
Satatuhatta? -Vähemmän.
Pitäisikö minun suostua? -Minusta se olisi fiksua.
Kuule… Jos tämä puttaus menee reikään, harkitsen asiaa.
Näinkö teet kaikki isot päätökset? -Ainakin tämän.
Kappas vain. Harkitsen asiaa.
Kiitos, hra Kincaid. -Evan.
En käytä etunimiä. Mutkikasta.
Abby oli täysin oikeassa Baltimoren kiinteistöstä. Ota hänet kumppaniksi.
Jos saamme sovittua summan, paikka voisi hyödyttää sinua.
Mikset halua Lowerya arkkitehdiksi? -Hän suunnittelee rumiluksia.
Kun teimme töitä Charlotten terveys- keskuksella, hän oli oikea maanvaiva.
Kaltaisensa tunnistaa.
Mitä puuhaatte? -Katselemme vanhoja kuvia.
Etsimme Jessin lapsuuskuvia häitä varten. -Toivon mukaan noloja.
Nolosta puheen ollen, haluatko nähdä isäsi ja setäsi teini-ikäisinä?
Kyllä.
Mikä takatukka, isä. -Kuvittelin pulisonkien olevan tyylikkäät.
Viikseni ovat mahtavat. -Eiväthän.
Älä nyt. Ne olivat hurjat.
Katsokaa tätä.
Olemme siinä Appalakeilla. -Vuonna 1967.
Se oli paras retkemme. -Niin oli. Mahtava patikointi.
Meillä oli tosi hauskaa. -Vain me ja erämaa.
Ette jaksaisi enää edes 15 kilometriä. -Totta kai jaksaisimme.
Patikoisimme koko reitin. -Haluaisin nähdä sen.
Mikä ettei? Sehän on hyvä idea.
Oletko mukana, Mick? -Toki, kunhan et hidasta matkaa.
Sinä valitit kipeää jalkaa. -Sinulle tuli penikkatauti.
Tehdään se. Viikonloppuna.
Voimme jutella patikoidessa projektin yksityiskohdista.
Vieläkö sinulla on retkeilyvälineitä? -Ehkä. Lopetin tuon retken jälkeen.
Hienoa työtä, äiti. -Isä tarvitsee vapaata töistä.
Retki joko lähentää veljeksiä… -Tai he tappavat toisensa.
Aika kertoo sen.
Katso tätä, kulta.
Ei tuota permanenttia! -Se oli ihana.
Älä näytä sitä ikinä kenellekään. -Olit söpö.
Kuka se on? -Evan Kincaid.
Mitä hän haluaa? -Hän on kuulemma pihalla.
Mitä?
Hei vain.
Halusin kertoa kasvotusten, että päätin rakentaa.
Sepä hyvä.
Yhdellä ehdolla. -Mikä se on?
Haluan sinut projektin johtoon.
No…
Isäni on oikeastaan se, joka hoitaa rakennustyömaat.
Totta, mutta arvostan erästä luonteenpiirrettäsi sitä enemmän.
Mikä se on? -Et pidä minusta.
Anteeksi? -Et mielistele minua.
Kerrot tosiasiat. Sellainen on harvinaista alallani.
Alallasi? -Miljardöörinä. Se on uuvuttavaa.
Kaikki haluavat suosiooni, koska he haluavat jotain minulta.
En usko tuota. -Näetkös?
Et pidä minusta, enkä minä pidä sinusta.
Meidän ei tarvitse huolehtia toistemme loukkaamisesta enää.
Se on täydellinen työtoveruus.
Jollain tavalla tuo käy järkeen. -Eikö vain?
No, hyvää yötä, hra Kincaid.
Kutsuisin sinut sisään, mutta en halua.
Tästä tulee mahtavaa.
Seuraavaksi…
Snallygaster, Marylandin metsien mystinen peto.
Kuulitko?
Mäki ei ollut näin jyrkkä. -Kyllä me pärjäämme.
Tommy!
Ei kannata jättää asiakirjoja kenenkään nähtäväksi.
Isä ei voinut allekirjoittaa tätä, koska hän oli Floridassa.
Chilipata on valmista. -Käyttikö hän tätä suolan sijaan?
Jos et kerro siitä, rikot ehdonalaistasi. -Ymmärrän.
Tekstityksen käännös: Anna-Kaisa Viljanen