Раніше у серіалі:
Вітаємо вдома, люба!
-Джером Траск. Так. -Ні!
-Гадки не маю, хто це. -Заклятий ворог з школи.
Я зустрінуся з ним та буду найкращою
місцевою драматургинею, яку він лише бачив.
Ти станеш частиною родини Пеків, це велика відповідальність.
Ти маєш подбати,
-щоб твої умови були прописані. -Шлюбна угода.
-Вони будують справу проти нас. -Немає ніяких нас.
-З тобою зв'яжеться мій адвокат. -Люк Татум, як ти?
-Після школи ти… -Зник?
Це був поцілунок на прощання, так?
Гей, як було в Лондоні?
Відео, які ти присилала, просто бомба.
Так.
Чекай, а ти бачилася з Саймоном?
-Так, ми вечеряли кілька разів. -Серйозно?
З ним та його новою дівчиною.
Все гаразд.
Ми обидва живемо далі, та й вона чудова.
Це чудово.
Дуже по-дорослому.
Але я злилася на себе, що сумую за домом.
-Справді? -Я була там чотири дні та…
Гей, що робите?
Не зважайте на мене, просто приміряю весільне взуття.
Ага, ще б пак.
Багато наречених міряють взуття та воно підходить. Чудово.
Але його треба носити весь день.
Позувати в ньому, танцювати.
Якщо не розносити, будуть весільні мозолі.
Весільні мозолі.
Продовжуйте, ніби мене немає.
Гаразд.
-Сумувала за домом? -Так.
Хоча п'єса пройшла чудово, я постійно нервувала.
Я лише…
Не знаю, я хотіла додому. Дивно, га?
Ні. Ми тут.
Гаразд, наречена. Як там твоє взуття?
-Добре. Як виглядає? -Чудово.
Феноменально.
Хоча питання в тому, чи зможеш ти в ньому танцювати?
-Ще й як! -Диви.
Ча-ча-ча.
Це танок чи ти намагаєшся пробити вниз двері.
Знаєте, що?
Давайте, смійтеся зараз, бо на моєму весіллі
вам доведеться поводитися гарно.
-Зрозуміло. -Я серйозно.
Не трохи, а цілу добу. Обидві.
Авжеж!
Ми завжди з тобою добре поводимося.
Так, хіба що ти танцюєш.
Принесеш трохи вина?
Як чудово пахне.
-Дідусь готує сніданок. -Сам.
Я дідусь на всі руки майстер.
В дитинстві бабуся готувала млинці,
а він робив з чорниці очі, ніс та посмішку.
-Так ось воно що! -А я думала, це привид.
-Який посміхається. -Дякую.
Доброго ранку, родино!
-Доброго! -Гей.
-Млинці! -Дідусь приготував.
Ти досі робиш обличчя з посмішкою.
Бач? Вона знає, що це.
Спочатку мені потрібна кава.
Я досі в лондонському часі. Не знаю, ранок зараз чи ніч.
Я виснажена та напружена одночасно.
Мені потрібен мій синій светр з ґудзиками-перлинками.
Мій синій светр? Можеш позичити.
Дозволь не погодитися.
В мене ланч з Пеками, перш ніж вони поїдуть додому,
я маю виглядати по-Пекськи.
Досі намагаються вмовити
-на європейське весілля? -Ні, вони здалися.
Не думаю, що Денніс Пек з тих, хто взагалі здається.
Девід допоміг. Він теж Пек.
Дівчата, якщо ви все, час збиратися до школи.
Дякую за дідусеві млинці, дідусю.
На здоров'я.
Гарного вам дня.
Побачимося.
В мене проблема.
Пеки лишили це в моїй кімнаті.
Що це?
Шлюбна угода.
Я так і думала.
Ти казала Девіду?
Ні, він розлютиться.
Ти скажеш Девіду?
Я могла б.
Чи могла б проігнорувати та сподіватися, що воно само зникне.
-Таке хоч колись працювало? -Іноді.
-А це тобі, Брі О'Брайєн. -Дякую.
-Чому так рано прокинулася? -В мене зустріч щодо роботи викладачем.
-Точно. -Брі.
-З тебе вийде чудова викладачка. -Побачимо.
Голова переніс ранкову зустріч
на обід.
Що дуже в його стилі, вже починає свої підступні ігри.
-Ти його знаєш? -О, ще й як.
Джером Траск, шкільний запеклий ворог Брі.
Не він був президентом клубу дебатів?
Так, як… Ти пам'ятаєш Джерома Траска?
Тих, хто погано поводиться з твоїми дітьми, запам'ятовуєш.
-Дякую, тату. -Будь ласка, люба.
Піду готуватися до роботи.
Мій новий партнер любить роздавати завдання.
Цікаво, мій новий партнер такий самий.
Неправда.
І запишіться на день прибирання пляжу.
Черепахи самі себе не врятують. В них немає рук.
Доброго ранку, Кейтлін та Керрі Вінтерс.
Доброго ранку, м-ре Росс.
Побачимося тут о четвертій, відвезу вас на тхеквондо.
Чудово.
Люблю вас, бувайте.
І доброго ранку, Еббі О'Брайєн Вінтерс.
Доброго ранку, м-ре Росс.
Сподіваюся провести день
з тобою та дівчатами завтра на пляжі.
Джею, я не думаю, що це гарна ідея.
Розслабся. Це шкільний захід, а не побачення.
День прибирання пляжу?
Точно. Я забула.
Хіба ти натякаєш, що хочеш, щоб я тебе запросив…
Врятована дзвоником.
Бувай.
КАФЕ САЛЛІ
Отже, ви з сестрою справді записуєтеся до тріатлону?
Думаємо.
Вражаюче.
Гадаю, твоїй мамі теж варто.
Давай!
-О'Брайєни прагнуть вершин, га? -Стукни.
Як твої справи, люба?
Добре!
Ні, серйозно. Все чудово.
-Краще не буває. -Добре.
Візьму нам кави.
Я з радістю, але чи ти впевнений?
Впевнений.
Впевнений в чому?
Трейс…
Я продаю свою половину «Бріджу» твоєму татові.
Так?
Я їду з Чесапікських берегів.
Я дам вам поговорити.
Ти не повинен.
Повинен.
Мені треба щось нове.
Нове місце.
Не роби цього через мене.
Я лишався тут через тебе.
Все в цьому місті нагадує мені про тебе.
Пробач за те, що я тоді сказав.
Не вибачайся.
Це треба було сказати.
І це було сказано.
Але ти мала рацію.
Я ганявся за примарою.
Мені потрібен свіжий старт.
Де?
Я знайду.
Бережи себе, Еббі.
Ось.
Дякую.
Кофеїн — моє спасіння.
Нічого, якщо це займе якийсь час.
Що?
Щоб стало краще.
СВІЖА ПРОДУКЦІЯ
Потрібен баклажан для моєї парміжани.
Твої батьки, здається, змирилися, що весілля буде тут.
Здається.
-Акцент на «здається». -Ага.
Я буду такий радий, коли мої батьки поїдуть після ланчу,
і я лишуся лише з тобою.
Так.
В мене була довга мила розмова з твоєю мамою.
Справді? Добре.
Чи ні?
Так. Вона в захопленні, що я стану частиною родини.
Якщо у вас закінчаться теми для розмови,
спитай її про неї.
Це її улюблена тема.
Чудово. Так і зроблю.
Ще можеш спитати про її колекцію «Лалік».
Це займе її на години.
Зрозуміло.
Пробач, що вона тебе питала?
Просила, щоб я добре про тебе дбала.
Серйозно?
Це мило.
ЩОРІЧНИЙ ТРІАТЛОН
Гей, Еббі.
Гей.
Дякую.
Що таке «Лалік»?
Га?
Мені кінець. Мати Девіда це збирає, а я гадки не маю, що це.
Не пробувала спитати Сірі, Алексу чи «Ґуґл»?
-Я сподівалася на допомогу людини. -Ти така старомодна.
Як справи з татом?
До речі, дуже чудово.
Спочатку притиралися,
але коли є хтось впертий, для кого «ні» — не відповідь…
Та ставиш його з татом…
Чудово. Дуже смішно. Я зрозуміла жарт.
Ага, ми часто б'ємося лобами.
Гадаю, це на користь нам обом.
Це витягає нас з нашої зони комфорту.
Мені в своїй подобається.
В ній комфортно.
Гаразд, піду на роботу.
З татом.
А я дізнаюся, що таке «Лалік».
Я просто кажу, що, може, зараз не кращий час продовжувати проект.
Так, але ви лише минулого тижня надіслали мені кошторис.
-Знаю, але… -То що змінилося?
Просто економіка та…
Я знаю, ви зустрічалися з Квінлі.
Ви обираєте іншого підрядника. Чому?
Я знаю Міка роками…
То це через Ділфера.
Просто…
Зараз невлучний час.
Просто хочу ще раз глянути на цю красу, перш ніж ми поїдемо.
Все так…
По Роквелу. Гадаю, ти це хотіла сказати.
Я скоріш думала про Ендрю Ваєта.
Гаразд. Рейс за годину.
-Я принесу валізи. -Я допоможу.
-Нам допомогти їм? -Ні. Вони впораються.
Нам ще треба спланувати весілля.
Так, треба.
Тут на Чесапікських берегах.
Ти проти?
До речі,
мені так легше.
Ти переглянула папери, які я лишила?
Так.
В них, по суті, написано, що ти приєднуєшся до родини Пек.
Та що ти під нашою захисною парасолею.
Так.
Девід сказав, ти колекціонуєш прикраси «Лалік».
Так.
-Ти теж фанатка? -Так.
«Лалік» було засновано у 1888,
та він показав себе справжнім символом французької розкоші.
Гарно сказано.
Валізи в автівці.
Я лишила дещо в твоїй кімнаті.
Ще документи?
Це скоріш…
сюрприз.
ЕББІ КЕВІН КОННОР БРІ ДЖЕС
Я щойно з зустрічі з Тейлором Мартіном.
-Так? -Він обирає іншу фірму.
Що?
Чому?
Через Ділфера.
Це вже третій клієнт за місяць.
Так, знаю.
Саме тому ми маємо купити дочірню фірму.
Потрібно купити невеликого постачальника бетону.
-Щоб прикрити компанію… -Зараз не час розширюватися.
Тату, на сьогоднішньому ринку
будівельники з ширшою мережею мають більше шансів…
Люба, навіть з тими проектами, які ми втратили,
в нас все одно купа роботи.
В нас Чан розростається в Александрії.
В нас проект Кінкейда тут. В нас все чудово.
Я згодна з тобою.
Я знаю, як важко ти працював,
але ти маєш продовжувати будівельний бізнес, що б не сталося.
Ми маємо з'їздити на об'єкт, тому давай поговоримо по дорозі.
-Добре. -Гаразд.
Щось вигадаємо.
І я маю тобі дещо показати.
Нова табличка.
ЕББІ О'БРАЙЄН ПРЕЗИДЕНТ
Президент?
-Коли ти її зробив? -Кілька років тому.
Ти знав, що я працюватиму з тобою?
Ні, не знав. Але сподівався.
То ти кажеш, що внутрішня стіна тут?
-Так. -Тепер я розумію.
Гей, народе!
Знайомі з моєю донькою Еббі? Вона — моя нова партнерка.
-Авжеж. -Вітаю.
В неї є багато ідей для компанії.
-Чудово. -Ти, мабуть, пишаєшся.
Ми можемо поговорити на самоті?
Я піду перевірю обладнання.
-Я з ним. -Ні, лишайся тут.
Можете казати все при моїй партнерці.
Ми чули кілька речей, та нас це трохи турбує.
Я б хотів на самоті обговорити справу Ділфера.
Невже?
Алекс Джонсон та Коул Ларсон.
Ці імена я чула завжди.
Ви вели багато справ з нами.
Так, вели.
В Александрії є проект кондо.
Та квартирний комплекс у Бетесді?
Та багато інших.
Саме так.
У вас колись були з ними проблеми?
Може, якісь скарги на будівництво чи якісь збитки?
Хоч колись були сумніви
у найвищих стандартах роботи
будівельної компанії О'Брайєна?
Ні, але…
І я пам'ятаю,
мій батько допомагав вам, коли ви щойно починали.
Він повірив у вас
-раніше, ніж ви — у себе. -Так.
Він вкладав угоду рукостисканням та поглядом в очі.
Можете, зробити для нього те ж саме?
Це наш бізнес, Міку.
Це все, що в нас є.
Ми не можемо ризикувати.
Гарна промова, Еббі.
Вона не змінила їхньої думки.
Ні.
Але було приємно це почути.
Гей, Люку.
Гей.
-Це все? -Так, дякую.
Слухай, ти ж знаєш «Брідж»?
Так, мій тато зараз ним керує...
та він шукає працівників.
-Так? -Так.
Я думав, може, тебе зацікавить місце там?
Дякую.
Але, як бачиш, моє кар'єра тут на зльоті.
Ага. Я знаю, в тебе є робота, але…
Слухай, я вдячний, О'Брайєн.
Але мені не потрібна благочинність.
Решту лиши собі.
-Побачимося ще, Люку. -Ага.
-Гей, тату. -Гей, люба!
-Весняне прибирання? -Ага!
Лондон розплющив мої очі на моду.
Тому я пожертвую всі ці речі.
Це гарний вчинок.
Що вирішила щодо викладання?
Ще нічого. Ще маю зустрітися з головою.
А, Джером Траск.
Твій ворог.
Заклятий ворог.
Хелен Стерджис була моїм ворогом.
Знаю, мені не варто хвилюватися. Це було мільйон років тому, але…
Джером завжди змушував мене почуватися нижчою.
Нижчою?
Так, типу, я — якийсь книжкова миша.
Я гадав, ти цим пишалася.
Так, але на своїх книжково-мишачих умовах.
Чому ти не розповідала мені про це?
Розповідала.
Ні. Ти жартувала про це, а не казала, що тобі від цього болить.
-Якби я знав… -Я не хотіла, щоб ти знав.
Чому?
Бо…
Я не знаю. Ти пишався мною, коли я приносила самі «п'ятірки»,
і я не хотіла, щоб ти знав, що мені важко.
В тебе самого була купа проблем з мамою та бізнесом.
Люба, я знаю, що не завжди підтримував, і мені дуже шкода.
Але самі «п'ятірки» чи ні, ти завжди була моєю розумницею.
Я тебе люблю.
Дякую, тату.
Гаразд.
ПОЖЕРТВИ КЛАСТИ СЮДИ ЧЕСАПІКСЬКІ БЕРЕГИ НЕ БАЙДУЖІ
Люк?
Люк Татум?
-Так? -Брі О'Брайєн.
-Гей. -Гей.
-Як ти? -Вже добре.
-Вже? -Так, після того, як мені розбили серце.
Що?
Ти справді мене не пам'ятаєш. Я молодша сестра Кевіна О'Брайєна.
Ні, я не впізнав тебе.
Так, брекети додають зайві п'ять кіло.
Я була в тебе закохана.
Але ти не знав, що я існую.
Я багато чого не знав.
Бачу, ти чудово відновилася.
Так. Ми, О'Брайєни, витривалі.
Ти знов переїхав сюди?
Поки що. Так.
-З поверненням додому! -Дякую.
-Чим займаєшся останнім часом? -То тим, то сим.
До речі, твій…
Дехто запропонував мені роботу вранці, не знаю, чи варто її взяти.
Я дуже вірю в те, що іноді зміни йдуть на користь.
-Іноді? -Так, а іноді — ні.
Мабуть, ти маєш рацію.
Варто подумати.
Рада, що допомогла.
«Трьома словами я можу описати все, що дізнався про життя.
Воно іде далі».
Роберт Фрост.
Саме так.
Круто.
Рада була зустрітися.
Так.
-Побачимося. -Побачимося.
Гаразд.
-Гей! -Джес, що ти тут робиш?
Я — гарна тітка.
Прийшла глянути, як племінниці б'ють всяке.
-Вони вправні. -Так.
Мені подобається, що в них це від мене. В коледжі я ходила на карате.
Ходила?
Це моя маленька таємниця. Я думала, що була дуже крутою.
-Отримала чорний пояс? -Ні.
Зупинилася на помаранчевому.
-В них є помаранчеві? -Так.
Помаранчевий теж чудово.
-Сказала Девіду про шлюбну угоду? -Не змогла.
Вона підсолодила угоду.
-Що це? -М-с Пек…
Дідра лишила це в моїй кімнаті.
Вони справжні?
Сподіваюся, що ні! Нащо, думаєш, вона його лишила?
-Авжеж, це хабар. -Так.
-Дуже гарний хабар, га? -Так!
Легендарна Брі О'Брайєн.
Мабуть.
Привіт, Джероме.
Просто Джеррі.
Тебе, мабуть, верне вже це чути, але я в захваті від твоєї книги.
Ні. Це ніколи не набридає.
Ще я бачив твою п'єсу у Балтиморі,
навіть плакав.
-Так. -Дякую.
-Давай покажу тобі що тут де? -Авжеж.
Гаразд.
Ти багато чого досягла в житті, Брі.
Думаю, ти багато чому можеш навчити наших студентів.
Якщо захочеш.
Авжеж.
-Так, можемо про це поговорити. -Добре! Чудово!
Чесно кажучи, я не знав, чи прийдеш ти сьогодні сюди.
Чому?
Не знаю, ми не дуже ладнали у школі.
Так.
Але я не приймав це на свій рахунок.
Пробач, ти не… Що ти не приймав на свій рахунок?
Що я тобі не подобався.
Я був важкою людиною у школі…
Ти мені не подобався, бо я тобі не подобалася.
-Що? -Так!
Ні! Я…
Мені просто було дуже важко ладнати з людьми у школі,
а ти була така розумна та…
-Та? -Просто «та».
Як то кажуть, була птахом не мого польоту.
Припини. Це не так.
-Ти так не вважаєш? -Ні.
Ні, я лише хотіла, щоб мене сприймали такою, яка я є.
Мабуть, школа не найкраще місце для цього.
Це точно.
Можу я тебе дещо спитати?
Чому я не взяв тебе до команди з дебатів?
Так!
Бо я знав, що ти краща за мене.
Як я й сказав, в школі я був важкою людиною.
А зараз?
Виправляюся.
-Гаразд. -Давай покажу бібліотеку.
-Авжеж! -Вона чудова.
Так.
ЗВІДДАЛЯ
Чекай, то Трейс їде з міста? Чому він нікому не розповів?
-Він розповів мені. -І мені.
-Я знала про це. -Навіть я знав.
Ти знав?
Я не знав.
То він просто поїде і не попрощається?
Такий був план. Та з'явилися О'Брайєни і його зруйнували.
-Ми це вміємо. -Це точно.
І не лише ми, Трейсе.
Глянь, всі прийшли, щоб тебе провести.
Ну ж бо, випий з нами на прощання.
Може, трохи пізніше.
Ти багато важиш для цих людей. Ти маєш про це знати.
Давайте я принесу нам випити? За мій рахунок!
Трейсе, допоможеш?
-Так. -Дякую.
Сім келихів пива за мій рахунок.
-Ти не маєш цього робити, Міку. -Ні, я хочу.
Сам знаєш, я в курсі, що між нами завжди була стіна.
Може, це моя провина.
Батьки та доньки, знаєш?
Але я завжди тебе поважав.
Навзаєм.
Знаєш,
у житті людини буває час, коли ніби все зупиняється.
І на кожній дорозі глухий кут.
Але завжди є інший шлях.
І я знаю, що ти знайдеш свій.
Дякую.
Дякую, Міку.
Будь ласка. Давай віднесемо випивку, щоб провести тебе як слід.
Гаразд, я зараз повернуся.
Поквапся, не хочу забути свій дуже дотепний тост.
Без Трейса це місце не буде таким самим.
Ці крильця могли б бути кращими.
Може, новий менеджер найме тебе консультантом.
Він може зробити ще гірше.
Випивка вже іде.
-Де Трейс? -Зараз повернеться.
Ні, він не повернеться.
-Тобто? -Він не любить прощання.
-Гей. -Гей.
-Можна до тебе? -Авжеж.
Знаєш, це була моя улюблена пора дня.
Коли ви були малі, ви вже спали у ліжечках.
Я приходив сюди та дивився на зірки.
З келихом вина.
Гей, після вкладання вас спати він мені був необхідний.
З нами було так важко?
По-гарному важко.
Але ти була найважча.
«Розкажи ще одну казку,
дай попити,
розкажи, як все працює у світі».
А ти завжди казав: «Завдяки важкій роботі та любові».
Так? А я був розумним татом.
Так.
Був.
Але я працював занадто важко, так?
Я не завжди вас підтримував.
Так.
Але зараз, коли сама маю дітей, я знаю, що ніщо не ідеальне,
десь щось гірше, а десь щось набагато краще.
Все у рівновазі.
Сподіваюся.
Хочеш про це поговорити?
А маю?
Ні, якщо не хочеш.
Мені просто сумно.
Але все гаразд.
Тобто…
В мене все краще, ніж гаразд.
Я з захопленням чекаю на те, що буде далі.
Це приємне почуття.
Так.
Гей, пам'ятаєш, від чого я завжди засинала?
Таємна зброя.
Хоча це не працювало, коли ми обидва співали.
Ні, працювало.
-Це було чудово. -Боже.
Люблю тебе, дівчинко.
А я — тебе, татку.
Ще один чарівний день у раю.
Я маю тобі дещо сказати.
Що?
Гадаю, це чудова ідея, що ми купили цих курей.
-Люди люблять фермерські яйця. -Дякую.
Я дав їм імена.
І хто з них хто?
Це Табака, а то Хрустка.
Припини!
Пробачте. Зазвичай, він нормальна людина.
Гаразд, Помаранча та Теріякі кликати не буду.
Припини!
Тепер я зголодніла.
Мамо, диви! Прозоре.
Чарівне. Додай до своєї колекції.
Радий бачити, що ви з дівчатами визвалися прибрати пляж.
Авжеж, це чудова справа.
Так, кожен має зробити свій внесок.
-Ми раді бути тут. -Я теж.
Отже, як ти?
Добре.
Гей, Джею, дякую, що ти такий чудовий друг.
Ти того варта.
-М-ре Росс! -Гей. Так?
Гляньте, що я знайшла?
Що це?
Зуб акули.
Вони в них постійно випадають та виростають нові.
Цей, здається, належить піщаній акулі.
Вони плавають в цій місцині, так?
Так, іноді. Але на людей не нападають.
-Хотіла б я її побачити. -Може, побачиш. Колись.
Я майстерно поводжуся з двома речами: з дітьми та акулами.
Ще один день прибирання пляжу, і О'Брайєни зробили свій внесок.
Ми такі.
Пам'ятаєте день прибирання пляжу, коли Джес обгоріла?
Ти цілий тиждень виглядала, як омар.
Як я можу це забути?
-Після того крем я не забував ніколи. -Авжеж.
Вчора зустрілася зі своїм заклятим ворогом.
-Так? -І?
Все непогано. Думаю, я погоджуся на роботу.
Це лише викладання для студентів-магістрів та лише на один семестр…
-Це чудово. -Та дуже неочікувано.
Думаю, я маю наново обміркувати всі мої шкільні роки. Бо…
Цікаво, що ще я не так зрозуміла.
З віком приходить мудрість.
Отже, він милий, га?
Він милий? Хто…
Ні. Він зовсім не милий.
Про кого ти? Він не милий. Що? Милий? Ні.
Гаразд!
Як скажеш!
-Він дуже милий. -Він дуже милий.
Так!
Молодці.
Я маю тобі дещо розповісти.
Маєш?
Я хотіла розповісти раніше, але не знала, як ти це сприймеш.
А потім вирішила, що навіть, якщо це складна річ,
я не хочу мати від тебе таємниць.
Звучить серйозно.
Твоя мама попросила підписати мене шлюбний договір.
Невже?
Вона сказала, це захистить мене.
Але чим більше я думаю, тим більше впевнююся, що захистить воно…
Їх.
Так.
Це типово для моїх батьків.
І чому це ти маєш його підписати?
Точно, це ти маєш.
Коли ми познайомилися, ти був кухарем, а я мала успішний бізнес.
Не такий вже й успішний. Ти не платила мені кілька місяців.
Гаразд. Ти прийшов у місце, якому судилося стати успішним бізнесом.
Так. Правда.
І що мені робити? Підписати?
Вже запізно. Я її спалив.
Що?
Ти знав про неї?
Я знайшов її сьогодні вдень під купою рушників у пральні.
Пробач, я мала тобі розповісти.
Я більше нічого від тебе не приховуватиму.
А ще вона подарувала мені браслет.
Думаю, це хабар.
Він точно несправжній, інакше мав би бути з охороною.
Що ти з ним зробила?
Не знаю. Лежить у бардачку, здається.
Я й не хотіла про нього думати.
Він моєї тітки Керол. Вона та мама хотіли, щоб він був у тебе.
Це мило.
І він справжній.
Що?
Це моя дівчинка.
Гей, тату.
Відколи ти знав, що я буду з тобою працювати?
Ти сказала мені у шість років.
-Що? -Ти сказала, що ми будемо партнерами.
Навіть бізнес-картки зробила.
«Еббі та татусь О'Брайєни».
Мабуть, я передбачила майбутнє.
Ще ти сказала, що станеш президентом США.
Я вгадала наполовину.
Ну, ти ще молода.
А ти не здаєшся, га?
Допомагає розслабитися.
Можу приєднатися?
Для тебе й стережу.
Гей.
Як швидко ти оговтався після розриву з Джорджією?
Не швидко.
Пішло багато часу.
Ти сильна.
Я знаю.
Я серйозно.
Таке легко не закінчити.
Так, це точно.
Просто підеш, не прощаючись?
Хіба є те, що ми не сказали за останні роки?
Не думаю, що ми колись прощалися.
Це точно.
Куди ти, Трейсе?
Я не знаю.
Але, думаю, в мені чогось бракує.
Я намагався знайти це в музиці, в нас.
Тепер спробую знайти в собі.
Щасти тобі з цим.
Поцілуй дівчат від мене.
Вони сумуватимуть за тобою.
А я — за ними.
І за тобою.
Ти заслуговуєш кращого, Еббі.
Знай це.
І ти теж.
Може, тепер ми це знайдемо.
Я скажу тобі те, що сказала мені тоді бабуся.
«Повертаючись до того, що тебе зламало, ти не загоїшся».
Міцна порада.
Сама знаєш ірландців.
Ми добряче поплачемо, пожартуємо та живемо далі.
Хотіла б я бути більш ірландкою.
Як і всі ми.
Переклад субтитрів: Володимир Фатун
Далі у серіалі:
Візьми О'Брайєна другим номером.
Хай набереться практичних знань.
Картин О'Дрісколл лишилося мало. Це справжня перлина.
У нас є блок у Хемптоні. Чудове місце для офісної будівлі.
Не хочу бути у справі з братом. Треба було спершу порадитися.
Подобається грати роль ексцентричного мільйонера?
Мільярдера. Я й бідним був ексцентричним.
-Чув, тобі потрібна робота. -Я наробив помилок.
Я не був до кінця відвертий.