Az előző részekben:
Isten hozott itthon, kicsim!
- Jerome Trask. - Ne!
- Ő ki? - A fő ellenségem a gimiből.
Találkozom vele. És én leszek
a legjobb óraadó színdarabíró az egyetemen!
Ha a Peck család tagjává válsz, az nagy felelősséget jelent.
Szóval nem árt
- lefektetni a jogaidat. - Házassági szerződés.
- Vádat emelnek ellenünk. - Nem „ellenünk”.
- Felkeres majd az ügyvédem. - Luke Tatum, hogy vagy?
- A gimi után… - Eltűntem?
Ez búcsúcsók volt, ugye?
Hogy érezted magad Londonban?
Mert a videók, amiket küldtél, fantasztikusak.
Olyan volt.
És találkoztál Simonnal?
- Igen, együtt is vacsoráztunk párszor. - Tényleg?
Vele és az új barátnőjével.
Nem probléma.
Mindketten továbbléptünk, és nagyon aranyos az a lány.
Akkor jó.
Felnőttként viselkedtem.
De állatira haragudtam magamra a honvágyam miatt.
- Igazán? - Igen, csak négy napja voltam ott, és…
Szia, mit csinálsz?
Ne is törődjetek velem! Csak felpróbálom az esküvői cipőmet.
Persze.
Sok menyasszony felpróbálja a cipőt. Passzol. Szuper.
De egész nap hordani kell ám.
Pózolni benne, táncolni.
Mert ha nem töröd be, jönnek a menyecskevízhólyagok.
Menyecskevízhólyagok.
Folytassátok csak, mintha itt se lennék!
Oké.
- Szóval gyötört a honvágy? - Igen.
És hiába volt sikeres a darab, egész idő alatt idegeskedtem.
Egyszerűen…
Nem is tudom. Haza akartam jönni. Fura, mi?
Nem. Elvégre itt vagyunk.
Rendben, menyecske. Milyen a cipő?
- Jó. Hogy áll? - Csodásan.
Észvesztően.
De az a kérdés, hogy tudsz-e benne táncolni.
- Hogy tud-e? - Nahát!
Csacsacsa!
Ez tánc, vagy egy ajtót próbálsz berúgni?
Oké, tudjátok, mit?
Adjátok ki magatokból most, mert az esküvőmön
egész nap kedvesnek kell lennetek hozzám.
- Igenis. - Komolyan mondom.
Nem csak picit, hanem egy teljes napig. Mindkettőtöknek.
Persze!
De mindig kedvesek vagyunk veled.
Kivéve, ha táncolsz.
Hoznátok bort?
Mennyei az illata valaminek.
- Nagypapi reggelit csinált! - Egyedül.
Sokoldalú nagypapi vagyok.
Kislány koromban palacsintát sütött,
és szemet, orrot, mosolygós szájat rakott ki áfonyából.
- Akkor ez akart lenni! - Azt hittem, szellem.
- Egy mosolygó szellem. - Kösz.
Jó reggelt, családom!
- Jó reggelt! - Szia!
- Palacsinta! - Nagypapi sütötte.
Még mindig olyan mosolygósakat csinálsz?
Na? Ő tudta, micsoda.
Előbb kéne egy kávé.
A londoni időzónában élek. Összefolyik a reggel az estével.
Egyszerre vagyok kimerült és felspannolt.
Kellene a kék pulóverem, a gyöngygombos.
A pulóverem? Kölcsönkérheted.
Erről nem nyitunk vitát.
Peckékkel ebédelek, mielőtt hazautaznak,
és peckien kell kinéznem.
Még mindig győzködnek
- az európai menyegzőről? - Nem, lemondtak róla.
Kétlem, hogy Dennis Peck bármiről is lemondana.
David a sarkára állt. Elvégre ő is Peck.
Lányok, ha megettétek, ideje összekészülni a sulihoz.
Kösz a nagypapis palit, nagypapi!
Szívesen.
Szép napot, hölgyeim!
Köszönöm!
Van egy problémám.
Peckék ezt hagyták a szobámban.
Ez micsoda?
Házassági szerződés.
Sejtettem.
Davidnek mondtad?
Nem, kiborulna.
El fogod mondani neki?
Megtehetném.
Vagy csak várhatok, hogy eltűnjön a probléma.
- Az beválik? - Néha.
- Ez a tiéd, Bree O'Brien. - Köszönöm.
- Miért keltél ilyen korán? - Megbeszélés a tanári állásról.
- Ja, igen! - Bree!
- Szerintem remek tanár lennél. - Meglátjuk.
A tanszékvezető a reggeli találkozót
áttette délutánra,
ami annyira jellemző rá! Máris szórakozik velem.
- Ismered? - De még mennyire!
Jerome Trask, Bree fő ellensége a gimiből.
Nem ő volt a vitaklub elnöke?
De. Honnan… Emlékszel Jerome Traskra?
Emlékszünk azokra, akik csúnyán viselkedtek a gyerekeinkkel.
- Kösz, apa. - Nagyon szívesen, szívem.
Jobb, ha összekészülök a munkára.
Az új társam egy vérbeli munkafelügyelő.
Érdekes, az én új munkatársam is pont ilyen.
Nem igaz!
Jelentkezzetek a Takarítsuk Ki a Partot napra!
A teknősök egyedül nem boldogulnak. Nincs kezük.
Jó reggelt, Caitlyn és Carrie Winters!
Jó reggelt, Ross tanár úr!
Jól van, lányok, négykor indulunk innen taekwondóra.
Szép!
Szeretlek titeket!
És jó reggelt, Abby O'Brien Winters!
Jó reggelt, Ross tanár úr!
Reménykedem, hogy veled
és a lányokkal tölthetem a holnapot a parton.
Jay, szerintem nem jó ötlet.
Nyugi! Iskolai program, nem randi.
Takarítsuk Ki a Partot?
Persze. Elfelejtettem.
De ha arra célzol, hogy szeretnéd, ha elhívnálak randizni…
Megmenekültél.
Viszlát!
SALLY KÁVÉZÓJA
Tényleg jelentkezel a húgaiddal a triatlonra?
Szerintem igen.
Bámulatos!
Talán az anyukátok is jelentkezik.
Hajrá!
- A buzgómócsing O'Brienek. - Ökölpacsit rá!
Hogy vagy, kicsim?
Jól.
Tényleg remekül érzem magam.
- Soha jobban. - Nagyszerű!
Hozok egy kis kávét.
Felőlem rendben, de biztos vagy benne?
Biztos.
Miben vagy biztos?
Trace azt tervezi…
Visszaadom apádnak a fél Híd-tulajdonrészem.
Tényleg?
Itt hagyom Chesapeake Shorest.
Beszélgessetek csak!
Nem kell ezt tenned.
Muszáj.
Valami új kell.
Egy új helyen.
Ne csináld ezt miattam!
Miattad maradtam itt.
Itt minden rád emlékeztet.
Nézd, sajnálom, amit múltkor mondtam.
Ne sajnáld!
Ki kellett mondani.
Igen.
De igazad volt.
Szellemeket hajkurásztam.
Újra kell kezdenem.
Hol?
Majd kitalálom.
Vigyázz magadra, Abby!
Tessék.
Kösz.
Az imádni való koffein!
Nem baj, ha időbe telik.
Mi?
Hogy jobb legyen.
FRISS ÁRU
Padlizsán kéne a parmigianához.
A szüleid mintha beletörődtek volna, hogy itt lesz az esküvőnk.
Mintha.
A „minthá”-n van a hangsúly.
Nagyon fogok örülni, mikor a szüleim ebéd után elmennek,
és csak te meg én maradunk.
Igen.
Beszélgettem az anyukáddal.
Ó, igazán? Az jó.
Vagy mégsem?
De. Lelkes, hogy családtag leszek.
Ha kifogytok a témából az anyámmal,
beszéltesd saját magáról!
Az a kedvenc témája.
Tökéletes. Menni fog.
Vagy faggathatod a Lalique-gyűjteményéről.
Órákon át mesél majd róla.
Vili.
Mit kért tőled?
Azt kérte, hogy… vigyázzak rád.
Tényleg?
Milyen kedves!
TRIATLONVERSENY
Szia, Abby!
Szia!
Köszönöm.
Mi az a Lalique?
Tessék?
Végem van. David anyja gyűjti, és gőzöm sincs, micsoda.
Megkérdezted Siritől, Alexától vagy a Google-től?
- Emberi segítségre gondoltam. - De régimódi vagy!
Hogy megy a meló apával?
Meglepő módon egész jól.
Picit döcögősen indult,
de egy makacs embernél, akinek nem lehet nemet mondani…
Aki apa mellé kerül…
Nagyon jó. Tök vicces. Értem ám.
Szóval sokszor egymásnak feszülünk.
De ez jó mindkettőnknek.
Kizökkent a komfortzónánkból.
Én szeretem a komfortzónám.
Komfortos.
Na jó, mennem kell dolgozni.
Apuval.
Nekem meg ki kell derítenem, mi az a Lalique.
Úgy értem, talán nem most a legalkalmasabb folytatni a munkát.
Múlt héten kért tőlem árkalkulációt az új szinthez.
- Tudom, de… - Mi változott?
Csak a gazdaság és…
Tudom, hogy tárgyalt a Quigley'szel.
Egy másik céget választ. Miért?
Évek óta ismerem Micket…
Szóval a Dilpher-ügy miatt.
Csak…
nem ez a jó pillanat.
Indulás előtt hadd vessek még egy pillantást erre a csodára!
Minden annyira…
Rockwelli. Azt hiszem, ezt a szót kerested.
Szerintem inkább Andew Wyeth-es.
Egy óra múlva indul a gép.
- Hozom a táskákat. - Segítek.
- Segítsünk nekik? - Ne! Megoldják.
Mi esküvőt tervezünk.
Úgy bizony.
Itt, Chesapeake Shoresban.
Nem baj?
Igazából…
megkönnyebbültem.
Rápillantottál a papírokra, amiket nálad hagytam?
Igen.
Tulajdonképpen csak arról szólnak, hogy a Peck család tagjává válsz.
Mégpedig a védőernyőnk alatt.
Igen.
David mesélte, hogy Lalique-kristályokat gyűjtesz.
Így igaz.
- Te is rajongsz értük? - Rajongok!
A Lalique-ot 1888-ban alapították,
és azóta is töretlenül képviseli a francia luxus csúcsát.
Jól összefoglaltad.
A kocsi bepakolva!
Hagytam egy apróságot a szobádban.
Újabb papírok?
Mondjuk, hogy…
egy meglepetés!
Találkoztam Taylor Martinnal.
- Igen? - Egy másik céget választ.
Micsoda?
Miért?
A Dilpher-ügy miatt.
A harmadik munka ebben a hónapban, amit elbukunk.
Igen, tudom.
És szerintem ezért kéne nyitnunk.
Vennünk kéne egy kisebb betoncéget.
- Beszállni egy tetőfedő vállalatba… - Nem most van itt a terjeszkedés ideje.
Apa, manapság a piacon,
aki több lábon áll, nagyobb eséllyel növelheti…
Szívem, az elvesztett projektek ellenére is
rengeteg munkánk maradt.
Ott a Chang felhőkarcoló Alexandriában,
a Kincaid-féle meló itt. Jól állunk.
Egyetértek.
Tudom, milyen keményen dolgoztál.
De muszáj tovább építened a vállalkozást, történjen bármi.
Meg kell néznünk azt az építkezést, beszéljük ezt meg útközben!
- Rendben. - Jól van.
Kiokoskodjuk.
Ja, és… mutatnék neked valamit.
Új névtábla.
ABBY O'BRIEN ELNÖK
Elnök?
- Ezt mikor csináltattad? - Pár éve.
Tudtad, hogy veled fogok dolgozni?
Nem tudtam. De reméltem.
Szóval itt a belső fal?
- Igen. - Már értem.
Szevasztok!
Ismeritek a lányomat, Abbyt? Ő az új üzlettársam.
- Hogyne. - Üdv!
Van pár nagyszerű céges ötlete.
- Szuper! - Biztos a büszkeséged.
Beszélhetnénk négyszemközt?
Megnézem a Bobcatet.
- Megyek vele. - Ne, maradj csak!
Bármit akartok mondani, hallhatja a társam.
Nos, a fülünkbe jutott pár dolog, és van néhány aggályunk.
Négyszemközt beszélnék veled a Dilpher-dologról.
Igazán?
Alex Johnson és Cole Larson.
A nevek, amiket mindig hallottam.
Rengetegszer dolgoztak velünk.
Így igaz.
A társasházprojekt Alexandriában.
És a lakóépület Bethesdában.
Meg sok-sok más.
Bizony.
Volt bármiféle probléma?
Érkezett panasz az építésről, vagy érte önöket anyagi kár?
Felmerült-e valaha is,
hogy az O'Brien Építkezési és Fejlesztővállalat
nem a legmagasabb szinten teljesített?
Nem, de…
És úgy emlékszem,
az apám kockáztatott önökkel.
Hitt önökben,
- mielőtt önök saját magukban. - Igen.
Elég volt kezet fognia önökkel, belenéznie a szemükbe.
Nem tennék meg neki ugyanezt?
Ez a mi üzletünk, Mick.
A mindenünk.
Nem kockáztathatunk.
Ez szép beszéd volt, Abby.
Nem hatotta meg őket.
Nem.
De nagyon jó volt hallani.
Szia, Luke!
Hali!
- Ez minden? - Aha. Kösz.
Figyelj, ismered a Hidat, igaz?
Már a fateromé a hely,
és segítség kéne neki.
- Igen? - Ja.
Nem tudom, érdekelne-e egy ottani munkalehetőség.
Kösz.
De mint láthatod, nagy karrier vár itt rám.
Aha. Tudom, hogy van melód, csak…
Nézd, értékelem az ajánlatot, O'Brien.
De nem kell velem jótékonykodni.
A visszajáró.
- Viszlát, Luke! - Ja.
- Szia, apa! - Szia, kicsim!
- Tavaszi nagytakarítás? - Az.
London ráébresztett a divatbakijaimra.
Úgyhogy ezeket eladományozom.
Az mindig jó.
Döntöttél már arról a tanári állásról?
Még nem. Beszélnem kell a tanszékvezetővel.
Jerome Traskkal?
Aki az ellenséged volt másodikban?
A fő ellenségem.
Helen Sturges volt a másodikos ellenségem.
Tudom, nem kéne idegeskednem. Egymillió éve történt a gimiben…
Jerome Trask folyton éreztette velem, hogy kevesebbet érek.
Kevesebbet?
Igen, hogy csak egy… könyvmoly vagyok.
Azt hittem, arra büszke voltál.
Büszke, de csak a saját könyvmolyértékrendemmel.
Miért nem említetted ezt nekem?
Mondtam.
Nem. Viccelődtél vele. Nem tudtam, hogy bánt.
- Ha tudom… - Nem akartam, hogy tudd.
Miért nem?
Hát, mert…
Nem is tudom. Büszke voltál rám, mikor színötösöket vittem haza…
Nem akartam, hogy tudj a szenvedésemről.
Elment anya, ott volt a munkád, nem hiányzott több neked…
Tudom, nem voltam mindig melletted, mikor kellett volna.
Ötösök ide vagy oda, mindig is az én okos, ragyogó lányom voltál.
Szeretlek.
Kösz, apa.
Oké.
ADOMÁNYGYŰJTŐ CHESAPEAKE SHORES SEGÍT
Luke?
Luke Tatum?
- Igen? - Bree O'Brien.
- Szia! - Szia!
- Hogy vagy? - Már jól.
- „Már”? - Aha, a szerelmi csalódásom után.
Tessék?
Tényleg nem emlékszel rám? Kevin O'Brien húga vagyok.
Na ne! Nem ismertelek meg.
Tudom. A fogszabályzó hizlal.
Kicsit beléd voltam zúgva.
Persze te észre sem vettél.
Sok mindent nem vettem észre.
Úgy tűnik, túltetted magad rajta.
Igen. Mi, O'Brienek szívósak vagyunk.
Visszaköltöztél?
Egy időre. Ja.
- Üdv újra itthon! - Kösz.
Mivel foglalkozol manapság?
Hát, mindenfélével.
A te…
Valaki melót kínált nekem ma reggel. Nem tudom, elfogadjam-e.
Hát, én nagyon hiszek abban, hogy a változás néha jó.
- Néha? - Igen. Néha nem jó.
Igazad lehet.
Lehet, hogy megnézem.
Jó, hogy segíthettem.
„Három szóban összefoglalhatom mindazt, amit az életről tanultam:
minden megy tovább.”
Robert Frost.
Úgy van.
Csúcs!
Jó, hogy összefutottunk.
Igen.
- Még találkozunk. - Viszlát!
Na jó.
- Hali! - Jess, mit keresel itt?
Jó nagynéni vagyok.
Megnézem, hogyan rúgnak az unokahúgaim.
- Ügyesek. - Azok.
Biztos tőlem örökölték. Karatéztam az egyetemen.
Tényleg?
Ez az én kis titkom. Keménynek gondoltam magam.
- Fekete öves voltál? - Nem.
A narancssárgánál abbahagytam.
- Van narancssárga is? - Van.
A narancssárga szép.
- Beszéltél Daviddel a szerződésről? - Nem tudtam.
És az anyukája belehúzott.
- Ez meg mi? - Mrs. Peck…
Deirdre hagyta a szobámban.
Valódi?
Remélem, nem. Szerinted miért hagyta ott?
- Egyértelmű vesztegetés. - Igen.
- Annak viszont elég jó, nem? - Az biztos.
A legendás Bree O'Brien!
Igen.
Szia, Jerome!
Csak Jerry.
Biztos nagyon unod hallani, de imádtam a könyved.
Nem. Ezt nem tudom megunni.
A darabodat is láttam Baltimore-ban.
És… megríkatott.
- Tényleg. - Köszönöm.
- Körbevezetnélek. - Jó.
Csodálatosan alakítottad az életed, Bree.
Rengeteg mindent taníthatnál a hallgatóinknak.
Már ha vállalod.
Persze.
- Beszélhetünk róla. - Jó! Nagyszerű!
Bevallom, nem voltam biztos benne, hogy ma látni foglak.
Miért nem?
Hát, nem igazán jöttünk ki egymással a gimiben.
Valóban nem.
Tudd, hogy nem vettem a szívemre!
Tessék? Nem… Te nem vetted a szívedre?
Mármint hogy nem kedveltél.
Nem voltam túl szimpatikus a gimiben…
Nem kedveltelek, mert előtte te sem bírtál engem.
- Mi? - Igen.
Nem! Én…
Nehezen tudtam ismerkedni másokkal a gimiben,
és te olyan okos voltál, és…
- És? - Csak „és”.
Túl jó csaj voltál hozzám.
Ne már! Nem is voltam jó csaj.
- Szerinted nem? - Nem.
Azt akartam, hogy a saját feltételeimmel fogadjanak el.
Attól tartok, a gimi nem a legjobb terep erre.
Így igaz.
Kérdezhetnék tőled egy dolgot?
Miért nem vettelek be a vitacsoportba?
Igen.
Mert… tudtam, hogy jobb vagy nálam.
Mint mondtam, nem voltam túl rokonszenves a gimiben.
És most?
Igyekszem.
- Oké. - Megmutatnám a könyvtárat.
- Jó. - Nagyon szép.
Igen. Nem.
MESSZIRŐL
Várj, Trace elmegy? Miért nem szólt mindenkinek?
- Nekem mondta. - Nekem is.
- Tudtam róla. - Én is tudtam.
Te tudtad?
Nem tudtam.
Lelép, és el sem köszön?
Ez volt a terv. De megjelentek O'Brienék, és borult minden.
- Mi már csak így szoktuk. - Igaz.
Nem csak mi, Trace.
Mindenki el akar búcsúzni tőled.
Csatlakozz hozzánk egy búcsúkoccintásra!
Mindjárt.
Sokaknak nagyon fontos vagy. Jobb, ha tudod.
Hozok még egy kör italt. A cég ajándéka.
Trace, segítesz?
- Igen. - Kösz.
Hét sört, a cég fizeti.
- Tényleg nem kell, Mick. - Nem. Szeretném.
Tudom, hogy mindig volt köztünk egy akadály.
És talán az én hibámból.
A lányos apák, érted?
De mindig tiszteltelek.
Ahogy én is.
Tudod…
akadnak olyan időszakok az életben, mikor mintha minden megtorpanna.
És minden irány egy zsákutca.
De mindig van egy másik út.
És tudom, hogy rátalálsz a tiedre.
Kösz.
Kösz, Mick.
Szívesen. Kapjuk fel az itókát, hogy koccinthassunk rád!
Jó, egy pillanat. Mindjárt jövök.
Siess, nehogy elfelejtsem a hihetetlenül ötletes pohárköszöntőmet!
Nem lesz ugyanolyan ez a hely Trace nélkül.
A csirkeszárnyon azért javíthatna.
Talán az új vezető felvesz tanácsadónak.
Nem is rossz.
Érkeznek az italok.
- Trace hova ment? - Mindjárt jön.
Nem fog visszajönni.
- Ezt hogy érted? - Nem szeret búcsúzkodni.
- Szia! - Szia!
- Nem baj, ha csatlakozom? - Dehogy.
Tudod, ez volt a kedvenc napszakom.
Pici korotokban betakargattalak titeket,
aztán lejöttem ide, és néztem a csillagokat.
Egy pohár borral.
Rám fért, miután ágyba könyörögtelek titeket.
Sok gond volt velünk?
Kellemes gond.
De te voltál a legrosszabb.
„Mesélj még egyet,
hozz egy pohár vizet,
mondd el, mi hajtja a világot!”
Amire mindig azt felelted: „A szorgos munka és a szeretet.”
Ezt mondtam? Okos egy apuka voltam.
Hát igen.
Az voltál.
De túl sokat dolgoztam, mi?
Nem álltam mindig melletted.
Nem.
Viszont szülőként már tudom, hogy semmi sem mindig tökéletes,
és… ha pár dolog ugyan nem sikerül, sok igen.
Kiegyenlítik egymást.
Remélem.
Akarsz beszélni róla?
Muszáj?
Nem, ha nem akarod.
Csak búslakodom.
De okés vagyok.
Vagyis…
jobb, mint okés, mert…
izgatottan várom, hogy mi jön.
Az jó érzés.
Igen.
Emlékszel arra, ami mindig elaltatott?
A titkos fegyver.
Ha mindketten énekeljük, nem működik, ugye?
De, szerintem igen.
- Ez remek volt. - Istenkém!
Szeretlek, kölyök.
Én is szeretlek, apuci.
Újabb mesés nap a paradicsomban.
Beszélnem kell veled valamiről.
Miről?
Állati jó ötlet volt csirkéket szerezni.
- Mindenki imádja a friss tojást. - Kösz.
Nevet adtam nekik.
Az a kettő ki?
Az ott Utánozhatatlan, az meg ott Ropogós.
Hagyd abba!
Én kérek elnézést. Amúgy ő egy nagyon rendes ember.
Gondolom, nem érdekel Narancsos és Teriyaki.
Elég!
Megéheztem.
Anyu, nézd! Milyen tiszta!
Gyönyörű. Tedd a gyűjteményedbe!
Jó, hogy segítetek kipucolni a partot.
Még szép, nemes ügy.
Mind ki kell vennünk a részünk.
- Örömmel jöttünk. - Én is.
Szóval hogy vagy?
Jól.
Figyelj, Jay, kösz, hogy ilyen jó barát vagy.
Érted megéri.
- Ross tanár úr! - Igen?
Nézze, mit találtam!
Mi ez?
Egy cápafog.
Folyamatosan lecserélik, mindig újat növesztenek.
Kinézetre ez egy homoki tigriscápáé.
Előfordulnak errefelé?
Igen, néha. De sohasem támadnak emberre.
- Bárcsak láthatnék egyet! - Talán fogsz is. Valamikor.
Két dologgal tudok jól bánni, a gyerkőcökkel és a cápákkal.
Ezt észben tartom.
Egy újabb Takarítsuk Ki a Partot nap, és az O'Brienek kivették a részüket.
Ahogy szoktuk.
Emlékeztek a parttakarításra, mikor Jess annyira leégett?
Egy hétig úgy néztél ki, mint egy kis homár.
Sosem felejtem el.
- Ahogy utána a naptejet sem. - Az biztos.
Tegnap találkoztam a fő ellenségemmel.
- Tényleg? - És?
Nem rossz. Azt hiszem, elfogadom az állást.
Csak egyetemistákat kell tanítani, és egyetlen félév, szóval…
- Ez nagyszerű, Bree! - És teljesen váratlan.
Azt hiszem, újra kell gondolnom a gimis éveimet. Mert…
Vajon mi mást értettem félre?
Korral jár a bölcsesség.
Helyes volt a pasi?
Helyes? Te kiről…
Jaj, nem! Nem volt helyes.
Mi van? Dehogy helyes a pasi. Mi? Helyes? Nem.
Oké!
Tiéd az utolsó szó.
- Helyes volt. - Helyes volt.
Igen!
Ügyes!
Szép volt!
Mondanom kell neked valamit.
Igen?
Már korábban el akartam mondani, de nem tudtam, hogyan fogadnád.
Aztán elhatároztam, hogy ha nehézre fordul is minden,
akkor sem akarok titkolózni előled.
Komolynak hangzik.
Anyád megkért, hogy írjak alá egy házassági szerződést.
Valóban?
Azt mondta, a védelmem miatt.
De egyre inkább úgy gondolom, hogy akiket védene…
Azok ők.
Pontosan.
Jellemző a szüleimre.
És miért kellene aláírnod?
Ha valakinek, akkor neked kéne.
A megismerkedésünkkor szakácskodtál, nekem meg volt egy virágzó vállalkozásom.
Annyira nem virágzott. Pár hónapig nem adtál fizetést.
Oké. Egy majdani virágzó vállalkozás alapjaihoz csatlakoztál.
Ja, igen. Igaz.
Mit csináljak? Aláírjam?
Késő. Már elégettem.
Micsoda?
Tudtál róla?
Rábukkantam a törölközők alatt, a mosókonyhában.
Bocs, el kellett volna mondanom.
Soha semmit nem fogok eltitkolni előled többé.
Anyukád adott egy karkötőt is.
Szerintem vesztegetés.
Nem valódi, különben őrök is álltak volna mellette.
Mit csináltál vele?
Fogalmam sincs. A kocsiban van, a kesztyűtartóban.
Próbáltam elfelejteni.
Carol nénikémé volt. Ő és anya neked akarták adni.
Kedves.
És valódi.
Micsoda?!
Mi van?
Ez az én kislányom.
Figyelj, apa!
Mikor tudtad, hogy veled fogok dolgozni?
Hatéves korodban mondtad nekem.
- Mi? - Azt mondtad, üzlettársak leszünk.
Még egy névjegykártyát is kitaláltál.
„Abby és Apa O'Brien.”
Kis látnok voltam!
Azt is mondtad, hogy te leszel az USA elnöke.
A felét eltaláltam.
Még fiatal vagy.
Te aztán nem adod fel, mi?
Segít relaxálni.
Csatlakozhatok?
Itt a helyed.
Hé!
Mennyi idő alatt heverted ki a szakítást Georgiával?
Eltartott egy darabig.
Jó darabig.
Erős vagy.
Tudom.
Komolyan mondom.
Sohasem könnyű véget vetni a dolgoknak.
Nem bizony.
Úgy mész el, hogy el sem köszönsz?
Mit nem mondtunk el egymásnak ennyi év alatt?
Szerintem még sosem búcsúztunk el.
Igaz.
Hova mész, Trace?
Nem tudom.
De azt hiszem, hiányzik legbelül valami.
Próbáltam rátalálni a zenémben, kerestem kettőnkben.
Most magamban fogok keresgélni.
Sok sikert hozzá!
Puszilom a lányokat.
Hiányozni fogsz nekik.
Ők is nekem.
És te is.
A legjobbat érdemled, Abby.
Tudd!
Te is.
Talán most megtaláljuk.
Nagyi ezt mondta a szakításom után:
„Sosem gyógyulsz, ha visszatérsz ahhoz, ami megsebzett.”
Bölcs tanács.
Tudod, milyenek az írek.
Jól kisírjuk magunkat, elsütünk egy viccet, és talpra állunk.
Bár több lenne bennem az ír vér!
Mind ezt szeretnénk.
A feliratot fordította: Gelléri Péter
A következő részben:
Lehetne O'Brien a segédügyvéd.
Ideje igazi tapasztalatot szereznie.
Nagyon kevés az O'Driscoll-kép. Ez ritkaság.
A hamptoni ingatlanunk pompás irodaépület lenne.
Nem üzletelek a testvéremmel. Örülnék, ha előbb hozzám fordulnál.
Jó játszani a különc milliomost?
Milliárdost. És szegényen is különcködtem.
- Hallom, melót keresel. - Elkövettem pár hibát.
Nem voltam teljesen őszinte veled.