Tidligere i Chesapeake Shores:
Velkommen hjem, skat!
-Jerome Trask. Jo! -Nej!
-Jeg ved ikke, hvem han er. -Mit nemesis.
Jeg vil mødes med ham og være den bedste
residerende dramatiker, universitetet har haft.
At blive en del af familien Peck er et stort ansvar.
Du må sikre dig,
-at dine rettigheder er skrevet ned. -En ægtepagt?
-De lægger sag an mod os. -Der er ikke noget os.
-Du vil høre fra min advokat. -Hvordan har du haft det, Luke Tatum?
-Efter skolen... -Forsvandt jeg?
Det var et farvelkys, ikke sandt?
Så hvordan var London?
-Videoerne så fantastiske ud. -Det var fantastisk.
Så du også Simon?
-Ja, vi spiste middag nogle gange. -Jaså?
Middag med ham og hans nye kæreste.
Det er fint nok.
Vi er begge kommet videre, og hun er rigtig sød.
-Javel. -Det er meget voksent af mig.
Men jeg blev vred på mig selv over at have sådan en hjemve.
-Virkelig? -Ja, jeg var der i fire dage og så...
Hej, hvad laver du?
Tag jer ikke af mig. Jeg prøver bare mine bryllupssko.
Ja, naturligvis.
Mange brude prøver deres sko på én gang, og så passer de,
men man skal have dem på hele dagen. Posere i dem og danse i dem.
Og går man dem ikke til, så får man brudevabler.
Brudevabler.
Bare fortsæt og lad, som om jeg ikke er her.
Okay.
-Så du havde hjemve. -Ja.
Selv om stykket gik rigtig godt, så var jeg konstant nervøs.
Jeg...
Jeg ville bare hjem. Er det ikke mærkeligt?
Nej, for vi er her.
Okay, brud. Hvordan går det med skoene?
-Godt. Hvordan ser de ud? -De er fantastiske.
Fænomenale.
Spørgsmålet er dog, om du kan danse i dem?
-Om hun kan! -Se engang.
Cha-cha-cha.
Er det dans, eller du ved at sparke en dør ind?
Okay, ved I hvad?
Få det ud nu, for på min bryllupsdag
skal I være søde over for mig hele dagen.
-Forstået. -Og jeg mener det.
Ikke bare lidt, men hele døgnet. Det gælder jer begge.
Selvfølgelig!
-Men vi er altid så søde over for dig. -På nær når du danser.
Tag vin med!
Sikke her dufter.
-Bedstefar har lavet morgenmad. -På egen hånd.
Jeg har mange talenter.
Da jeg var lille, lavede bedstefar pandekager
med blåbær som øjne og en næse og et smil.
-Nå, det var det, det skulle ligne! -Ikke et spøgelse.
-Et smilende spøgelse. -Tak.
Godmorgen, familie.
-Godmorgen! -Hej.
-Pandekager! -Bedstefar har lavet dem.
Du laver stadig de smilende ansigter.
Kan I se? Hun ved, hvad det var.
Jeg skal have kaffe først.
Jeg er stadig på London-tid. Jeg aner ikke, om det er dag eller nat.
Jeg er udmattet og oppe at køre på samme tid.
Jeg skal bruge min blå sweater med perleknapperne.
Du må godt låne min blå sweater.
Det er vi så uenige om.
Jeg skal have frokost med Pecks, før de tager hjem,
så jeg skal se Peck-ig ud.
Overtaler de jer stadig
-til et europæisk bryllup? -Nej, de har givet op.
Jeg troede ikke, at Dennis Peck ville give op.
David satte en stopper for ham. Han er også en Peck.
Når I er færdige, piger, så gør jeg klar til skole.
-Tak for bedstefar-kagerne. -Det var så lidt.
-Hyg jer, piger. -Tak.
Jeg har et problem.
Pecks efterlod den her på mit værelse.
Hvad er det?
En ægtepagt.
Det var det, jeg tænkte.
Har du sagt det til David?
Nej, han ville blive rasende.
Har du tænkt dig at gøre det?
Det kunne jeg.
Eller jeg kan ignorere det og håbe på, problemet vil forsvinde.
-Virker det nogensinde? -Af og til.
-Og de her er til dig, Bree O'Brien. -Tak.
-Hvorfor er du så tidligt oppe? -Jeg har møde om undervisningsjobbet.
-Nå ja. -Bree.
-Jeg tror, du bliver en god lærer. -Vi får se.
Lederen af afdelingen har allerede flyttet mit morgenmøde til om eftermiddagen,
hvilket er typisk ham allerede at provokere mig.
-Kender du ham? -Ja, mon ikke.
Jerome Trask, Brees nemesis fra skolen.
Var han ikke leder af debatklubben?
Jo... Kan du huske ham?
Man husker altid dem, der ikke var rare ved ens børn.
-Tak, far. -Det var så lidt, min skat.
Jeg må komme på arbejde.
Min nye partner er en sand tugtemester.
Sjovt, for min nye partner er præcis på samme måde.
Det passer ikke.
Skriv jer op til at gøre stranden ren.
Skildpadder kan ikke redde sig selv, når de ingen hænder har.
Godmorgen, Caitlyn og Carrie Winters.
Godmorgen, mr. Ross.
I skal være her kl. 16 før taekwondo.
Flot.
Jeg elsker jer.
Og godmorgen, Abby O'Brien Winters.
Godmorgen, mr. Ross.
Jeg håber, at jeg kan tilbringe dagen med dig og pigerne på stranden i morgen.
Det er vist ikke en god idé, Jay.
Træk vejret. Det er en skoleaktivitet, ikke en date.
Gøre stranden ren?
Det havde jeg glemt.
Men hvis du insinuerer, at du gerne vil inviteres ud på en date af mig...
Reddet af gongongen.
Vi ses.
Så vil du og dine søstre virkelig tilmelde jer triatlon?
Det tror jeg.
Imponerende.
Jeg tror også, at jeres mor vil tilmelde sig.
Gør da det!
-De overpræsterende O'Briens. -Stik mig næven.
Så hvordan har du det?
Godt!
Nej, jeg har det faktisk fantastisk.
-Jeg har aldrig haft det bedre. -Godt.
Nå, men jeg vil hente os noget kaffe.
Det gør jeg gerne, men er du sikker?
Ja.
Sikker på hvad?
Trace vil...
Jeg sælger min halvdel af The Bridge tilbage til din far.
Gør du det?
Jeg forlader Chesapeake Shores.
Jeg vil lade jer to tale.
Det behøver du ikke.
Det er jeg nødt til.
Jeg må i gang med noget nyt. Et nyt sted.
Du skal ikke gøre det på grund af mig.
Jeg blev her på grund af dig.
Alt her minder mig om dig.
Du må undskylde de ting, jeg sagde den anden dag.
Det skal du ikke.
Det skulle siges.
Ja...
Men du havde ret.
Jeg har jagtet spøgelser.
Jeg har brug for en ny start.
Hvorhenne?
Det finder jeg ud af.
Pas på dig selv, Abby.
Værsgo.
Tak.
Koffein er skønt.
Det er okay, at det tager noget tid.
Hvilket?
At få det bedre.
FRISKE VARER
Vi skal have auberginer til min parmigiana.
Det lader til, at dine forældre har accepteret, at vi holder brylluppet her.
Det lader det til.
-Med vægt på "lader til". -Ja.
Jeg glæder mig til, at de er væk efter frokost,
så det bare er os to igen.
Ja.
Jeg havde en fin, lang snak med din mor.
Jaså? Det lyder godt.
Eller hvad?
Ja. Hun glæder sig til, at jeg bliver en del af familien.
Hvis du løber tør for ting at tale om, så bare spørg hende om sig selv.
Det er hendes yndlingsemne.
Perfekt. Det kan jeg gøre.
Ellers bare spørg til hendes Lalique-samling.
Så vil hun snakke i timevis.
Modtaget.
Hvad spurgte hun dig om?
Hun bad mig om at passe rigtig godt på dig.
Jaså?
Det er da fint.
DET ÅRLIGE TRIATLON
Hej, Abby.
Hej.
Tak.
Hvad er en Lalique?
Hvabehar?
Jeg er dødsdømt. Davids mor samler på dem, og jeg aner ikke, hvad det er.
Har du prøvet at spørge Siri, Alexa eller Google?
-Jeg håbede på, et menneske kunne hjælpe. -Du er så gammeldags.
Hvordan går det med far?
Det går faktisk overraskende godt.
Svært i starten,
men når man har en, der er stædig og ikke finder sig i et nej...
-Og sætter hende sammen med far... -Sjovt. Jeg forstod dig godt.
Ja, vi har vores sammenstød,
men det er godt for os begge, at vi ikke bliver for magelige.
Jeg kan godt lide at være magelig. Det er mageligt.
Okay, men nu skal jeg på arbejde.
Med far.
Og jeg skal finde ud af, hvad en Lalique er.
Lige nu er ikke et godt tidspunkt at fortsætte med projektet.
Du har lige bedt mig prissætte de nye gulvtegninger i sidste uge.
-Ja, men... -Hvad har ændret sig?
Bare økonomien og...
Jeg ved, du har mødtes med Quigleys.
Hvorfor har du valgt en anden entreprenør?
-Jeg har kendt Mick i årevis... -Så det er det med Dilpher.
Det er bare ikke det rette tidspunkt.
Jeg vil bare se på skønheden her en sidste gang, før vi rejser.
Alt er så...
Rockwellsk er vist ordet, du leder efter.
Jeg tænker nu mere Andrew Wyethian.
Okay, flyet er om en time.
-Jeg henter kufferterne. -Jeg hjælper dig.
-Skal vi hjælpe dem? -Nej, det klarer de.
-Vi har et bryllup at planlægge. -Ja, det har vi.
Lige her i Chesapeake Shores.
Gør det dig noget?
Faktisk,
så er jeg lettet.
Har du fået set på de papirer, jeg lagde til dig?
Ja.
Der står bare, at du bliver en del af Peck-familien.
At du befinder dig under vores beskyttende paraply.
Ja.
David har sagt, at du samler på Lalique-krystalglas.
Ja, jeg gør.
-Er du en entusiast? -Ja.
Lalique blev grundlagt i 1888,
og er stadig det ultimative symbol på fransk luksus.
Det var godt formuleret.
Så er bilen pakket.
Jeg har lagt noget på dit værelse.
Flere papirer?
Man kan kalde det... en overraskelse.
Jeg har lige mødtes med Taylor Martin.
-Og? -Han vælger et andet selskab.
Hvad?
Hvorfor det?
Det med Dilpher.
Det er det tredje projekt, vi har mistet på en måned.
Ja, det ved jeg.
Og derfor tænker jeg, at vi skal sprede os ud.
Vi bør købe en lille cementleverandør.
-Eller købe en andel i et tagfirma. -Vi skal ikke udvide nu.
Far, med dagens marked
vækster entreprenører mere ved at udvide...
Skat, selv med de projekter, vi har mistet,
har vi nok at se til.
Vi har Chang-højhuset i Alexandria.
Vi har Kincaid-projektet her. Vi klarer os fint.
Jeg er enig med dig.
Jeg ved, hvor hårdt du har arbejdet,
men du er nødt til at opbygge forretningen, uanset hvad der sker.
Vi skal se på den byggeplads, så lad os tale om det på vejen.
-Okay. -Udmærket.
Vi skal nok få løst det her.
Og jeg har noget, jeg skal vise dig.
Nyt navneskilt.
DIREKTØR
Direktør?
-Hvornår fik du lavet det? -For nogle år siden.
-Vidste du, at jeg ville arbejde med dig? -Nej, men jeg håbede på det.
Så den indvendige væg er her?
-Nemlig. -Nu er jeg med.
Hej med jer.
Min datter Abby er min nye partner.
-Naturligvis. -Hej.
Hun har gode idéer for selskabet.
-Alle tiders. -Du må være stolt.
Kan vi tale med dig privat?
Jeg tjekker læssemaskinen.
-Jeg går med. -Nej, bliv her.
Hvad I vil sige, kan I sige til min partner.
Vi har hørt nogle ting, der gør os bekymrede.
Jeg vil gerne tale privat med dig om Dilpher.
Nå så det vil du.
Alex Johnson og Cole Larson.
Det er navne, jeg altid har hørt omtalt.
I har gjort mange forretninger med os.
Ja, det har vi.
Der er ejerlejlighedsprojektet i Alexandria
og lejlighedskomplekset i Bethesda?
Og mange andre.
Nemlig.
Har I nogensinde haft problemer?
Har I nogensinde fået klager om konstruktionerne eller tabt penge?
Har der været tvivl,
om O'Brien Konstruktion og Udvikling har bygget noget,
der ligger under den højeste standard?
Nej, men...
Og jeg synes at kunne huske,
at min far tog en chance med jer, da I begyndte.
-Han troede på jer, før I selv gjorde det. -Ja.
Han indgik den aftale med et håndtryk og ved at se jer i øjnene.
Kan I ikke gøre det samme for ham nu?
Det her er vores forretning, Mick. Vi har ikke andet.
Vi kan ikke tage chancen.
Det var en flot tale, Abby.
De ændrede ikke mening.
Nej, men det var rart at høre den.
Hej, Luke.
Hej.
-Er det det hele? -Ja tak.
Hør, du kender The Bridge, ikke?
Min far styrer det nu,
og han søger hjælp.
-Gør han? -Ja.
Så jeg tænkte bare, om du ville være interesseret i at arbejde der?
Jamen tak skal du have.
Men som du kan se, er min karriere ved at stikke helt af her.
Jeg ved godt, at du har et job, men...
Jeg sætter pris på tilbuddet, O'Brien.
Men jeg beder ikke om almisser.
Her er dine byttepenge.
-Vi ses, Luke. -Ja.
-Hej, far. -Hej, skat.
-Forårsrengøring? -Ja.
London lærte mig om alle mine mode-fejltrin.
Så jeg afleverer det til velgørende formål.
Det er altid godt at gøre.
Har du besluttet dig om den lærerstilling på universitetet?
Ikke endnu. Jeg skal først mødes med afdelingslederen.
Jerome Trask.
-Din fjende som andetårsstuderende. -Mit nemesis.
Helen Sturges var min fjende fra skolen.
Jeg ved, jeg ikke skal bekymre mig om den slags, da det er længe siden, men...
Jerome Trask fik mig bare altid til at føle mig mindreværdig.
Mindreværdig?
Ja, som en bogorms-nørd.
-Det troede jeg, du var stolt af. -Ja, men på mine egne betingelser.
-Hvorfor nævnte du det ikke over for mig? -Det gjorde jeg også.
Nej, du lavede sjov med det, men jeg vidste ikke, at det sårede dig.
-Havde jeg vidst... -Jeg ønskede ikke, du skulle vide det.
Hvorfor ikke det?
Fordi...
Du var altid så stolt af mig, når jeg kom hjem med topkarakterer,
og jeg ønskede ikke, du skulle vide, at jeg havde det svært.
Du havde også så travlt med mor, der rejste, og din forretning.
Jeg ved godt, at jeg ikke altid var der, og det må du undskylde.
Men topkarakterer eller ej, så har du altid været min øjesten.
Jeg elsker dig.
Tak, far.
Okay.
DONÉR HER CHESAPEAKES SHORES KERER SIG
Luke?
Luke Tatum?
-Ja? -Bree O'Brien.
-Hey. -Hej.
-Hvordan har du det? -Nu har jeg det fint.
-Nu? -Ja, nu er jeg ikke ulykkeligt forelsket.
Hvabehar?
Du kan ikke huske mig. Jeg er Kevin O'Briens lillesøster.
Nej, jeg kunne ikke genkende dig.
Ja, med bøjle og fem kilo ekstra.
Jeg var småforelsket i dig, men du vidste ikke, at jeg eksisterede.
Der var meget, jeg ikke vidste. Du ser ud til at være kommet dig fint.
Ja, vi O'Briens er robuste.
Er du flyttet tilbage?
Ja, indtil videre.
-Velkommen hjem! -Tak.
Hvad laver du for tiden?
Bare lidt af hvert.
Faktisk, så tilbød din... nogen har tilbudt mig et job, men jeg ved ikke.
Jeg tror fuldt og fast på, at forandring nogle gange fryder.
-Nogle gange? -Ja, nogle gange er det ikke.
Måske har du ret.
-Måske vil jeg undersøge det. -Jeg er glad for at kunne hjælpe.
"Med tre ord kan jeg sammenfatte, hvad jeg har lært om livet.
Det vil fortsætte."
Robert Frost.
Det stemmer.
Sejt.
Skønt at se dig.
Ja.
-Vi ses. -Ja, vi gør.
Sådan.
-Hej. -Hvad laver du her, Jess?
Jeg er en god moster. Jeg er kommet for at se mine niecer sparke til ting.
-De er gode. -Ja.
Jeg vil gerne tro, at de har det fra mig. Jeg gik til karate på college.
Gjorde du?
Ja, det var min lille hemmelighed. Jeg syntes, jeg var sej.
-Fik du det sorte bælte? -Nej.
Jeg stoppede ved det orange.
-Har de orange? -Ja.
Orange er fint.
-Har du talt med David om ægtepagten? -Nej.
Hun har forbedret aftalen.
-Hvad er det? -Mrs. Peck...
Deirdre efterlod det på mit værelse.
Er det ægte?
Det håber jeg ikke! Hvorfor har hun mon lagt det?
-Det er tydeligvis bestikkelse. -Ja.
-Det er ret god bestikkelse, ikke? -Jo!
Den legendariske Bree O'Brien.
Det er jeg vel.
Dav, Jerome.
Jeg hedder bare Jerry nu.
Du er nok træt af at høre det, men jeg var vild med din bog.
Nej, det bliver jeg aldrig træt af at høre.
Jeg så også dit stykke i Baltimore,
og det fik mig til at græde.
-Ja. -Tak.
-Skal jeg ikke vise dig rundt? -Jo.
Du har bedrevet så mange fantastiske ting i dit liv, Bree.
Jeg tror, du kan lære vores studerende så meget, hvis du altså vil.
-Ja. Det kan vi godt diskutere. -Godt. Alle tiders.
Jeg vidste ærlig talt ikke, om du ville komme i dag.
Hvorfor ikke det?
Vi kom ikke just så godt ud af det sammen i highschool.
Nej.
Jeg tog det dog ikke personligt.
Hvad gjorde du ikke? Tog du det ikke personligt?
Du kunne ikke lide mig.
Jeg var heller ikke særlig sympatisk.
Det var, fordi du ikke brød dig om mig først.
-Hvabehar? -Ja!
Nej! Jeg...
Jeg havde bare svært ved at lære folk at kende i highschool,
og du var så dygtig og...
-Og? -Bare "og".
Du var uopnåelig for mig, som man siger.
Helt ærligt. Jeg passede mig selv.
-Var du ikke uopnåelig? -Nej.
Jeg ville bare accepteres på mine egne betingelser.
Highschool er vist ikke det bedste sted til den slags.
Så sandt.
Må jeg dog lige spørge dig om én ting?
Hvorfor jeg ikke valgte dig til debatholdet?
Ja!
Det var såmænd, fordi jeg vidste, at du var bedre end jeg.
Som sagt var jeg ikke særlig sympatisk i highschool.
Og nu?
Jeg gør mit bedste.
-Okay. -Lad mig vise dig biblioteket.
-Ja da! -Det er dejligt.
Ja...
Rejser Trace væk? Hvorfor har han ikke sagt det til nogen?
-Han har sagt det til mig. -Og mig.
-Jeg vidste det. -Også jeg.
Vidste du det?
Nej.
Så ville han rejse uden at sige farvel?
Det var planen, men O'Briens dukkede op og ødelagde det hele.
-Det er noget, vi kan. -Det er sandt.
Det er ikke kun os, Trace.
Se, alle er kommet for at sige farvel.
Slut dig til os, så vi kan skåle for din rejse.
Måske om lidt.
Du betyder meget for mange. Det skal du vide.
Jeg henter en omgang til på husets regning.
Giver du en hånd, Trace?
-Ja. -Tak.
Syv øl på husets regning, tak.
-Det behøver du ikke, Mick. -Men jeg vil gerne.
Jeg ved, at der altid har været en afstand imellem os.
Det er måske min fejl.
Du ved, fædre og døtre.
Men jeg har altid respekteret dig.
I lige måde.
Du ved, der er tidspunkter i alles liv, hvor alting ser ud til at standse.
Og at alle veje ender blindt.
Men der findes altid en anden vej.
Og jeg ved, at du vil finde din.
Tak.
Tak, Mick.
Selvfølgelig. Lad os få de øl, så vi kan skåle for dig.
Ja, giv mig et øjeblik. Jeg kommer snart.
Skynd dig, for jeg vil ikke glemme min geniale skåltale.
Stedet her bliver ikke det samme uden Trace.
Vingerne kunne godt smage bedre.
Måske vil den nye bestyrer bruge dig som konsulent.
Det kunne være værre.
Øllet er på vej.
-Hvor er Trace henne? -Han kommer snart.
Nej, han gør ej.
-Hvad mener du? -Han kan ikke lide at sige farvel.
-Hej. -Hej.
-Må jeg sætte mig? -Ja da.
Det her var mit yndlingstidspunkt på dagen.
Da I var små og lagt trygt i seng.
Så ville jeg sidde her og se på stjernerne.
Og drikke et glas vin.
Det havde jeg brug for efter at have lagt jer.
-Var vi besværlige? -På den gode måde.
Men du var den værste.
"Fortæl en historie til,
giv mig noget vand,
fortæl mig, hvordan universet er."
Så svarede du altid: "Hårdt arbejde og kærlighed."
Gjorde jeg? Jeg var en klog far.
Ja...
Det var du.
Men jeg arbejdede for meget, ikke?
Jeg var der ikke altid for jer, vel?
Nej.
Men nu, hvor jeg er forælder, så ved jeg, intet nogensinde er perfekt,
og man mister lidt og vinder meget.
Det går lige op.
Det vil jeg håbe.
Vil du tale om det?
Behøver jeg det?
Ikke, hvis du ikke vil.
Jeg er bare ked af det.
Men jeg har det okay.
Jeg mener...
Jeg har det faktisk bedre end okay. Jeg...
Jeg glæder mig til at se, hvad der nu vil ske.
Det er en god følelse.
Ja.
Kan du huske det, der altid fik mig til at falde i søvn?
Det hemmelige våben.
Det virker ikke, hvis vi begge synger den, vel?
Det vil jeg mene.
-Det var fint. -Sikke dog.
-Jeg elsker dig, min pige. -Jeg elsker også dig, far.
Endnu en smuk dag i paradis.
-Jeg må tale med dig om noget. -Hvad er det?
Det var en rigtig god idé at få de kyllinger.
-Folk er vilde med gårdæggene. -Tak.
Jeg har givet dem navne.
Hvem er de to?
Det er Original og Sprød.
Stop!
Undskyld. Han er normalt en meget rar person.
Så vil du vist ikke møde Orange og Teriyaki.
Stop!
Nu er jeg sulten.
Se, mor, hvor klar er den er.
Den er smuk. Den må du komme i din samling.
Det er rart at se, at I hjælper med at gøre stranden ren.
Det er jo i en god sags tjeneste.
Ja, vi må alle gøre vores del.
-Vi er glade for at være her. -Også jeg.
Så hvordan har du det?
Godt.
Jay, tak, fordi du er sådan en god ven.
Ja, du er det værd.
-Mr. Ross! -Ja.
Se, hvad jeg har fundet. Hvad er det?
Det er en hajtand.
De udskifter dem konstant, så de altid får nye.
Den ser ud til at komme fra en sandtigerhaj.
De svømmer heromkring, ikke?
Jo, nogle gange, men de angriber aldrig mennesker.
-Jeg ville ønske, jeg kunne se en. -Det kommer du måske til en dag.
Der er to ting, jeg er god til: børn og hajer.
Det vil jeg huske.
Og endnu en dag, hvor O'Briens hjalp til med at gøre stranden ren.
Sådan er vi.
Kan I huske dengang, hvor Jess blev solskoldet?
-Du lignede en lille hummer i en uge. -Hvordan skulle jeg kunne glemme det?
-Du glemte aldrig solcremen efter dengang. -Nej.
Jeg mødtes med mit nemesis i går.
-Gjorde du det? -Og?
Det var ikke så slemt. Jeg tror, jeg vil tage jobbet.
Jeg skal bare undervise studerende, og det er kun i et semester, så...
-Det er flot, Bree. -Og totalt uventet.
Jeg tror, jeg må revurdere alle mine år i highschool. Det er...
Måske er der andet, jeg har misforstået.
Man bliver klogere med alderen.
Så var han sød?
Sød? Nej, det var han ikke.
Hvad taler du om? Han er da ikke sød. Nej.
Okay!
Helt sikkert!
-Han var så sød. -Han var så sød.
Ja!
Godt gået!
Flot!
-Jeg må fortælle dig noget. -Jaså?
Jeg ville have sagt det før, men jeg vidste ikke, hvordan du ville tage det.
Og så besluttede jeg, at selv når ting bliver besværlige,
så vil jeg ikke forholde dig noget.
Det lyder alvorligt.
Din mor har bedt mig om at underskrive en ægtepagt.
Så det gjorde hun?
Hun sagde, at det var for at beskytte mig,
men jo mere jeg tænker over det, er det måske mere er for at beskytte...
Dem.
Ja.
Det er typisk mine forældre.
-Og hvorfor skulle du underskrive den? -Det burde da egentlig være dig.
Da jeg mødte dig, var du friture-kok, og jeg ejede en blomstrende forretning.
Så blomstrende var den heller ikke. Du betalte mig ikke i månedsvis.
Okay, du var på trapperne til, hvad der blev en blomstrende forretning.
Ja, det er sandt.
Så skal jeg underskrive den?
Det er for sent. Jeg har allerede brændt den.
Hvad?
Kendte du til den?
Jeg fandt den under en bunke håndklæder i vaskerummet..
Undskyld. Jeg skulle have sagt det til dig.
Jeg vil aldrig nogensinde forholde dig noget igen.
Hun har også givet mig et armbånd. Jeg tror, det var bestikkelse.
Det er ikke ægte, for så kom der også bevæbnede vagter med.
Hvor har du gjort af det?
Jeg tror, det ligger i handskerummet i min bil.
Jeg ville slet ikke tænke på det.
Det var min tante Carols. Hun og min mor ville give dig det.
Det er sødt.
Og det er ægte.
Hvad?
Det er min pige.
Far....
Hvornår vidste du, at jeg ville komme og arbejde med dig?
Du sagde det til mig, da du var seks.
-Hvad? -Du sagde, vi ville blive partnere.
Du fik endda lavet visitkort.
"Abby og far O'Brien."
Jeg må have været profetisk.
Du sagde også, at du ville blive USA's præsident.
Jeg havde halvt ret.
Du er stadig ung.
-Du stopper ikke, hva'? -Det hjælper mig med at slappe af.
-Må jeg gøre dig selskab? -Det er din plads.
Hør...
Hvor lang tid tog det dig at komme over bruddet med Georgia?
Det tog tid, søs.
Det tog lang tid.
Du er stærk.
Det ved jeg godt.
Jeg mener det.
Det er aldrig let at slutte noget af.
Nej, det er det ikke.
Tager du bare af sted uden at sige farvel?
Hvad har vi ikke allerede sagt til hinanden igennem årene?
Jeg tror ikke, at vi nogensinde har sagt farvel.
Det er sandt.
Hvor tager du hen, Trace?
Jeg ved det ikke.
Men jeg synes, der mangler noget inden i mig.
Jeg har prøvet at finde det i min musik og i os.
Nu vil jeg prøve af finde det i mig selv.
Jeg ønsker dig held og lykke.
Kys pigerne fra mig.
De vil komme til at savne dig.
Og jeg dem.
Og dig.
Du fortjener det bedste, Abby. Det skal du vide.
Det gør du også.
Måske vil vi finde det nu.
Nu skal du høre, hvad bedste sagde efter vores brud.
"Du heler aldrig ved at gå tilbage til det, der knuste dig."
Det er et godt råd.
Du kender irlændere.
Vi får grædt igennem, fyrer en vittighed af og får det ud af kroppen.
Jeg ville ønske, jeg var lidt mere irsk.
Det gælder vist os alle.
Tekster af: Jens Bom
Næste gang:
Brug O'Brien som assisterende jurist. Han har brug for oplæringen.
Der er meget få O'Driscolls. Det her er et fund.
Vi har en ejendom i Hampton-området. Den vil være god som kontor.
Jeg vil ikke gøre forretninger med min bror. Tal om det med mig først.
Kan du lide at spille den excentriske millionær?
Milliardær. Jeg var også excentrisk som fattig.
-Jeg hører, du søger arbejde. -Jeg har gjort dumme ting.
Jeg har ikke været helt ærlig over for dig.