‫בפרקים הקודמים:‬
‫טרייס.‬
‫ניסיתי להתקשר לאבי, אבל לא הצלחנו לדבר.‬
‫אני בטוח שאבי קיבלה את ההודעה שלך.‬
‫זה בשבילך. לא יודע אם את רוצה לדבר איתו.‬
‫דילפר מועמד לדין. הוא הצהיר עליי‬ ‫בתור שותף לפשע בתיק המרמה שלו.‬
‫הוא אומר שאישרתי את בנייתם‬ ‫של כמעט 200 מבנים עם יסודות בלתי הולמים.‬
‫העניין עם טרייס הסתיים.‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫גם אם יש לנו עבר משותף,‬ ‫זה לא אומר שיש לנו עתיד.‬
‫אני יודע גם את זה.‬
‫לפעמים יש לעבר נטייה להישאר איתנו.‬
‫סליחה שברחנו כדי להתחתן בלי לספר.‬ ‫-זה אולי לא היה המעשה הנכון עבור כולם.‬
‫נלסון כרישה,‬ ‫והיא תתקוף ברגע הכי פחות צפוי.‬
‫כן!‬ ‫-רגע, תני לי להציע.‬
‫האם תינשאי לי?‬ ‫-כן, אלף פעמים כן!‬
‫אני רוצה להודות לך.‬ ‫-את תאהבי את מה שיש לי להציע.‬
‫רוצה לקחת את המחזה שלך ל"ווסט אנד"?‬
‫לונדון?‬ ‫-כן.‬
‫תודה!‬
‫אבי, תקשיבי. אני לא הולך לשום מקום.‬
‫ואני לא מוותר עלינו.‬ ‫-טרייס.‬
‫כן, תרימי קצת מימין.‬ ‫נהדר, ועכשיו להרים קצת משמאל.‬
‫- ברוכה הבאה הביתה ברי‬ ‫מחזאית בינלאומית -‬
‫תרימי קצת מימין. כן, שוב להרים משמאל.‬
‫אתה עושה מאיתנו צחוק?‬ ‫-לגמרי.‬
‫זה נראה בסדר, בנות.‬
‫זה שלט מדהים.‬
‫זה לא מדהים? אתם מאמינים שקרי הכינה את זה?‬
‫היא מוכשרת.‬
‫בטוח שברי תאהב את כל זה?‬ ‫הכובעים, הארוחה הגדולה?‬
‫כשערכנו שיחת וידאו, היא אמרה שהיא רוצה‬ ‫רק חזרה שקטה הביתה, ולא משהו ראוותני.‬
‫זהו זה?‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫ברוכה הבאה הביתה, מותק!‬
‫היי.‬
‫תראו את הפרצוף הזה.‬
‫היית אמורה להגיע רק עוד שלוש שעות.‬
‫אני יודעת, עליתי על טיסה מוקדמת.‬ ‫רציתי להפתיע אתכם.‬
‫נל כל כך תצטער שהיא פספסה את הכניסה שלך.‬
‫היא הלכה לשוק להביא לך תה.‬
‫מספיק עם התה. שתיתי מספיק תה לחיים שלמים.‬
‫סבתא שלך מכינה ארוחה,‬
‫עם סקונס וכריכי מלפפון והכול,‬ ‫כדי לקבל את פנייך.‬
‫אז את תשתי תה.‬
‫טוב, בסדר. אני אשתה תה, בשביל סבתא.‬
‫אבל בינתיים,‬ ‫אפשר לשתות כוס קפה בנוסח מרילנד?‬
‫בהחלט.‬ ‫-תודה.‬
‫תני לי את זה.‬
‫התגעגעתי לזה.‬
‫את בטח מותשת.‬ ‫-כן.‬
‫אני מרגישה כאילו לא עזבתי בכלל.‬
‫ואני גם מרגישה שלא הייתי פה‬ ‫כבר מיליון שנה. תעדכנו אותי.‬
‫את יודעת הכול. דיברנו בווידאו כל כך הרבה‬ ‫שכמעט נהרס לי הנייד.‬
‫נאלצתי לקנות מכשיר חדש.‬
‫קונור עדיין מאושר במשרד עורכי הדין החדש?‬ ‫-הולך לו נהדר.‬
‫דיוויד ואני עסוקים בטירוף עם תכנון החתונה.‬
‫בקטע טוב?‬ ‫-כן.‬
‫הכול טוב.‬
‫ואמא ואבא?‬
‫הם מבלים המון זמן ביחד.‬
‫זה כל כך מוזר. מעניין, אבל מוזר.‬
‫ואת?‬ ‫-אני? אני בסדר.‬
‫באמת?‬
‫לא הזכרת את טרייס או את ג'יי.‬ ‫בעצם, לא הזכרת אף אחד.‬
‫לא, אין הרבה מה לדווח.‬ ‫-היא לא מדברת על זה אף פעם.‬
‫גברים הם לא הדבר היחיד שיש לי בחיים.‬
‫ואני מתמקדת בעצמי לשם שינוי.‬
‫אני עובדת עם אבא. מה הבעיה?‬
‫שום דבר.‬ ‫-זה בסדר גמור.‬
‫גם אני התמקדתי בעבודה, אז...‬
‫פשוט נהיה משעמם, לא?‬
‫אני מעדיפה לחשוב שזה מעצים.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫פשוט חשבתי ש...‬ ‫-מה?‬
‫חשבתי שקרה משהו בינך‬ ‫לבין טרייס לפני שעזבתי.‬
‫אחרי ארוחת הערב‬ ‫לכבוד החתונה של קווין ושרה.‬
‫אבי.‬
‫נל הגיעה עם התה.‬ ‫-תה, בסדר.‬
‫כמעט גרמנו לה לדבר.‬
‫היינו קרובות.‬
‫אני מאשימה את התה.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-צופה בך ישנה.‬
‫עוד לא נמאס לך מזה?‬ ‫-עדיין לא.‬
‫את יודעת איזה יום היום?‬
‫יום שני.‬
‫נכון. ומה עוד?‬
‫תגיד לי.‬
‫זה יום החודשיים ושלושת השבועות שלנו.‬
‫יש דבר כזה?‬ ‫-יכול להיות. הנה.‬
‫קפה.‬
‫אז זו המתנה המסורתית‬ ‫לציון חודשיים ושלושה שבועות?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫תחשבי על זה. יכול להיות שאת בהיריון כרגע.‬
‫יכול להיות.‬
‫ואם זה בן,‬
‫חשבתי שנוכל לתת לו שם אירי חזק כמו פינבר.‬
‫פינבר?‬
‫כן. או אולטן, אם פינבר זה מוזר קצת.‬
‫באמת? אולטן או פינבר?‬
‫אם זה בן. אם זו בת...‬ ‫-אני חושבת שאתה תהיה אבא נהדר.‬
‫אבל פשוט תניח לי להחליט לגבי שמות, בסדר?‬
‫- בולטימור -‬
‫אני רואה שאתה עסוק מאוד.‬
‫היי, לינדה. כן, אני צולל עמוק‬ ‫לתוך אפליה במשכורות.‬
‫תודה שנתת לי לעבוד על התיק הזה.‬ ‫-אתה עובד יפה.‬
‫נראה לי שאסיים את כל זה‬ ‫עד מחר אחר הצהריים, אם זה בסדר.‬
‫בסדר גמור. מרגרט, תיכנסי.‬
‫קונור או'בריאן, עורך דין מבריק,‬ ‫תכיר את מרגרט קלר, עוזרת משפטית מבריקה.‬
‫נעים להכיר. תני לי לעזור לך עם זה.‬
‫אלה התיקים של חוק השכר השווה משנת 1963?‬
‫אני מקווה, אחרת לא מגיע לי התואר "מבריקה".‬
‫תמשיך לעבוד יפה, קונור.‬ ‫כבר הרשמת את השותפים.‬
‫אפילו את בובי לואיס, והוא לא אוהב אף אחד.‬
‫זה נכון, הוא שונא אותי.‬ ‫-אני בטוח שזה לא נכון.‬
‫זו תמונה של המשפחה שלך?‬ ‫-כן.‬
‫גם אני באה ממשפחה רחבה.‬ ‫אני השנייה לפני הסוף.‬
‫גם אני.‬
‫תמיד היית תקוע באמצע?‬ ‫לקחו אותך כמובן מאליו?‬
‫כן. אבל סלחו לי על המון דברים.‬ ‫-אני מבינה למה אתה מתכוון.‬
‫נעים להכיר, מר או'בריאן.‬ ‫-תודה. ותקראי לי קונור.‬
‫אתה יודע, זה ממש לא צחוק שלואיס אוהב אותך.‬
‫יש!‬
‫לגמרי.‬
‫כן, תודה. אני מחכה להיפגש איתך. טוב, ביי.‬
‫- סאלי'ס‬ ‫בית קפה -‬
‫אני רוצה לדעת על מה היתה השיחה,‬
‫אבל קודם כול, אני צריכה כמה דברים‬ ‫לחדר של ההורים של דיוויד.‬
‫ההורים של דיוויד מגיעים?‬
‫כן, ואני מנסה להישאר‬ ‫כמה שיותר חיובית לגבי זה.‬
‫אז אני צריכה כלי כתיבה, מחברות ועטים.‬
‫כאילו שזו אכסנייה אמיתית.‬ ‫-ג'ס, זו באמת אכסנייה אמיתית.‬
‫תמשיכי להגיד לי את זה.‬ ‫-למה את כל כך לחוצה?‬
‫יש לי חדשות בשבילם.‬ ‫-אילו חדשות?‬
‫אחר כך. איזו שיחה זו היתה?‬
‫זו היתה אוניברסיטת מרילנד.‬
‫שכחת לסיים קורס כלשהו?‬
‫לוקחים ממך את התואר? יש לי סיוטים לגבי זה.‬
‫לא, הם רוצים שאהיה מחזאית אצלם.‬
‫נהדר. מה זה אומר?‬
‫זה אומר שאוכל ללמד כתיבה יצירתית‬ ‫במשך סמסטר אחד.‬
‫ואת תעשי את זה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫כאילו, חשבתי על הוראה.‬ ‫יהיה נחמד להעניק בחזרה, או...‬
‫לא.‬ ‫-מה?‬
‫נחשי מי עומד בראש הפקולטה למדעי הרוח‬ ‫באוניברסיטת מרילנד.‬
‫נו?‬ ‫-ג'רום טראסק.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יודעת מי זה.‬ ‫-ג'ס, האויב המושבע שלי מהתיכון.‬
‫היה לך אויב מושבע?‬ ‫-כן, אני... זה היה ג'רום טראסק.‬
‫הוא היה נוראי. הוא היה ראש קבוצת הדיבייט,‬ ‫והוא לא נתן לי להצטרף.‬
‫כעסת כי לא הצלחת להצטרף‬
‫למועדון הדיבייט?‬ ‫לא למעודדות או לנבחרת הכדורסל?‬
‫אל תשפטי אותי. היה לי קשה בתיכון.‬
‫חשבתי שרק לי היה קשה בתיכון.‬ ‫את קיבלת כל הזמן רק מאיות.‬
‫כן, הסתדרתי בלימודים.‬ ‫אבל מבחינה חברתית, לא כל כך.‬
‫לא סיפרת.‬
‫טוב, היו לך מספיק דאגות.‬
‫הייתי יכולה לעזור.‬
‫עזרת פשוט בגלל מי שאת.‬
‫- האכסנייה‬ ‫באיגל פוינט -‬
‫טוב, יש הכול בחדר.‬ ‫כמה זמן נשאר עד שההורים שלך מגיעים?‬
‫הם מגיעים ממש עכשיו.‬ ‫-בחיי.‬
‫לא היינו צריכים להזמין אותם לפה.‬ ‫-לא, זה טוב. הם צריכים לישון פה.‬
‫נכון. הם צריכים לראות את העסק שלנו.‬ ‫-ולכבד אותו.‬
‫טוב, לאט לאט.‬
‫אלה החיים שלנו. עלינו להיות מסוגלים‬ ‫לחיות אותם כפי שאנו רוצים.‬
‫כן, ולכן אני חושב שעלינו לספר להם‬ ‫על ההחלטה שלנו בחדר מלא באנשים.‬
‫כדי שהם לא יעשו סצנה?‬ ‫-בדיוק. הם שונאים דרמות.‬
‫זה דווקא נשמע רעיון טוב.‬ ‫-גם אני חשבתי.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫דיוויד.‬
‫ג'ס.‬ ‫-שלום.‬
‫אני יכול לומר לכם שלא היה קל,‬ ‫אבל סוף כל סוף מצאנו את המקום.‬
‫כן.‬ ‫-תיכנסו.‬
‫תוכלו לשלוח את נער המעלית להביא את התיקים?‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫בחיי. אני מבינה למה אנשים מסוימים‬ ‫יחשבו שזה מקום מקסים.‬
‫תודה.‬
‫התחלנו.‬
‫היי.‬
‫פצפוצי שוקולד ומנטה. בדיוק מה שרציתי.‬
‫טוב, לפעמים אימהות מצליחות לבחור נכון.‬
‫אני רק רוצה שתדעי שאני פה,‬ ‫אם את רוצה לדבר על זה.‬
‫ואני פה גם אם את לא רוצה לדבר על זה.‬
‫תודה, אמא.‬
‫זו היתה נשיקת פרידה, נכון?‬
‫אי אפשר להמשיך לעולל את זה אחד לשני.‬
‫אי אפשר להמשיך לחיות בעבר.‬ ‫אנחנו כבר אנשים שונים.‬
‫אני לא חי בעבר.‬ ‫אני מדבר על העתיד. העתיד שלנו.‬
‫זה מה שאתה אומר, אבל אני צריכה‬ ‫לחשוב גם על הבנות שלי ועל העתיד שלהן.‬
‫את יודעת שאני אוהב אותן.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫אבי, את פשוט מפוחדת.‬
‫כן, אני מפוחדת. זה מפחיד.‬
‫מעולם לא היית נשוי, טרייס. אני כן.‬
‫הגירושים היו הרסניים עבור הבנות.‬
‫מה אם ניפרד שוב?‬ ‫אני לא יכולה לעשות להן את זה.‬
‫זה לא יקרה, טוב? הפעם לא ניפרד.‬
‫אתה יודע שזה לא עניין כזה פשוט.‬
‫את חושבת שזה לא פשוט‬ ‫כי הכול תמיד מסובך בעינייך.‬
‫בסדר.‬
‫אבל טרייס, מגיע לך להיות מאושר, וגם לי,‬
‫והנסיעות הלוך וחזור לא מביאות לי אושר.‬
‫אני חושבת שגם לך הן לא מביאות אושר, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫לא, כרגע, אני לא מאושר. אני בכלל לא מאושר.‬
‫זה נמס.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫לא, נראה לי שאתה צריך להעלות שתי חוליות.‬
‫עוד שתיים?‬ ‫-כן, שתיים.‬
‫לא, תוריד שלוש חוליות. לא, תחזיר שתיים.‬
‫אתה עושה ממני צחוק?‬ ‫-זו נקמה.‬
‫אבא.‬
‫טוב, אני מוותר.‬ ‫-הנה.‬
‫יופי.‬
‫הנה, נראה לי שזהו זה.‬ ‫-יש רק דרך אחת לגלות.‬
‫יש רק דרך אחת.‬
‫הגענו למבחן האמיתי.‬
‫הצלחה.‬ ‫-כן, זו הצלחה.‬
‫ואתה זכית לגלות את זה.‬ ‫-כן, תודה.‬
‫תודה על העזרה. עכשיו אני יודע‬ ‫שאמא שלך לא תחטוף מכוח המשיכה.‬
‫איך הולך עם אמא?‬
‫הולך.‬
‫משמרים את מה שיש.‬
‫אז חזרתם להיות ביחד?‬ ‫-כרגע אנחנו פשוט חיים.‬
‫למה? יפריע לך אם נחזור לזוגיות?‬
‫למען האמת,‬
‫בהתחלה חשבתי שזה יפריע לי.‬
‫אבל כשאני רואה אתכם ביחד,‬
‫מרגישים שיש בך איזה ניצוץ כזה.‬
‫גם באמא. אז לא, אין לי בעיה עם זה.‬
‫יופי.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬ ‫-בטח.‬
‫מתי ידעת שאתה רוצה להיות אבא?‬ ‫-כשאמא שלך אמרה לי שהיא בהיריון.‬
‫רגע, אבי לא...‬ ‫-היתה מתוכננת?‬
‫לא, לא תכננו שום דבר.‬
‫אולי זו היתה חלק מהבעיה שלנו.‬
‫כי שרה ואני מנסים כבר כמה חודשים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫תתאזר בסבלנות. זה יקרה.‬ ‫-אתה חושב שאני מסוגל?‬
‫להיות אבא?‬ ‫-להיות אבא טוב.‬
‫טוב, זו שאלה קשה.‬
‫"זה אשר יש לו אישה וילדים‬ ‫העניק לגורל בני ערובה."‬
‫סר פרנסיס בייקון אמר את זה.‬ ‫-נשמע שסר פרנסיס צריך היה להירגע.‬
‫כן, אבל כשיהיו לך ילדים אתה תבין.‬
‫החיים שלך כבר פשוט לא שייכים לך.‬
‫פתאום, באופן מדהים, אתה כבר לא מרכז היקום.‬
‫אתה מנסה להיות האבא הכי טוב שאתה יכול,‬ ‫אבל לפעמים זה פשוט לא מספיק.‬
‫היית בסדר גמור, אבא.‬
‫כן, אני מקווה שאתה תצליח יותר ממני.‬
‫אני בטוח שזה יקרה. הצבתי רף נמוך מאוד.‬
‫אבל אני רוצה שתעשה לי טובה.‬
‫תנצור את הרגע הזה, שבו אלה עדיין רק שניכם.‬
‫כי ברגע שהילדים מגיעים,‬ ‫לעולם לא תהיו יותר לבד.‬
‫לך ליצור זיכרונות.‬
‫תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫לא הייתי הפתעה?‬
‫לא. אתה היחיד שתכננו.‬
‫מיק?‬
‫למה אתה מתקשר אליי כשאתה ממש כאן?‬
‫רציתי להציע לך לצאת לארוחת ערב.‬
‫בסדר.‬
‫ולא רציתי ללחוץ עלייך.‬
‫אתה מזמין אותי לדייט נוסף?‬ ‫-כן. אני לוחץ עלייך.‬
‫אני אשמח לצאת איתך לדייט נוסף.‬
‫נהדר. אני אאסוף אותך ב-20:00.‬ ‫-נהדר.‬
‫להתראות.‬
‫היי, אפשר לתדלק בארבעים דולר במשאבה ארבע?‬ ‫-כן. עוד משהו?‬
‫כן, אני אקח בקבוק מים. תודה.‬
‫לוק? לוק טייטום?‬ ‫-פשוט תכניס לפה את הכרטיס.‬
‫אני קווין. קווין או'בריאן.‬ ‫שיחקנו כדורסל ביחד בתיכון.‬
‫אל תוציא את הכרטיס מוקדם מדי.‬
‫לוק, בחייך. היינו יחד גם בנבחרת הריצה.‬ ‫ניצחת אותי בריצת 400 מטר בכיתה י"ב.‬
‫אני יודע שאתה זוכר את זה.‬
‫כן, אני זוכר.‬
‫זה לא בדיוק יהיה מרוץ עכשיו.‬ ‫אני איטי יותר.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני...‬
‫כי אחרי התיכון, אתה...‬ ‫-נעלמתי?‬
‫כן, אפשר לומר. אני מניח שלא שמרנו על קשר.‬
‫כן. קורה.‬ ‫-אז מתי חזרת?‬
‫פשוט תיקח את הכרטיס שלך, או'בריאן.‬
‫תודה שקנית ב"קוויק גו".‬
‫קשה להאמין שנשאר רק שבוע ללימודים.‬
‫השנים חולפות כל כך מהר.‬ ‫-כן.‬
‫אני חושב לכתוב מכתב נוקשה אל משרד הזמן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫יש לי את הכתובת, אם אתה מעוניין.‬ ‫-אני אקח את זה לתשומת ליבי.‬
‫אז אני מניח שלא אראה אותך כל יום.‬
‫אלא אם...‬
‫אלא אם מה?‬
‫אלא אם כן.‬
‫נוכל להתראות, את יודעת.‬
‫ג'יי, אני פשוט...‬
‫היי, אני יודע שאת עוברת כל מיני דברים,‬ ‫ואני מכבד את זה לגמרי.‬
‫אפילו לא שאלתי לגבי זה.‬ ‫-ואני מעריכה את זה מאוד.‬
‫אבל אני פשוט רוצה שתדעי‬ ‫שאני פה בשבילך, ברגע שתצאי...‬
‫ממה שעובר עלייך.‬
‫אתה מתוק, ג'יי.‬
‫אאוץ'.‬
‫מניסיוני האישי, המשפט הזה‬ ‫בדרך כלל מלווה במילה "אבל".‬
‫"אתה מתוק, ג'יי.‬ ‫אבל למה שלא פשוט נהיה ידידים?"‬
‫ככה.‬
‫אין שום "אבל". רק "מתוק".‬
‫אני אסתפק בזה.‬
‫דיוויד, אני מוכרח לומר‬ ‫שזו היתה ארוחה מדהימה.‬
‫ממש אהבתי את ריזוטו הפטריות.‬
‫זו אחת ממנות הדגל של דיוויד.‬ ‫-זה שום דבר.‬
‫ראית? זה שום דבר. הוא סתם הלך ללמוד בישול.‬
‫כמובן שאני מתלוצץ. היה טעים מאוד.‬
‫יופי של בדיחה.‬
‫אנחנו רוצים לדבר איתכם על משהו.‬
‫כן?‬ ‫-לגבי החתונה.‬
‫אני יודע שאתם רוצים‬ ‫לערוך את הטקס באנגליה...‬
‫בוויילס, למען האמת.‬
‫אבל אנחנו רוצים...‬
‫כן?‬ ‫-אנחנו רוצים להתחתן פה.‬
‫בעיירה של ג'ס.‬
‫באמת?‬
‫כן. ואנחנו גם לא רוצים חתונה גדולה.‬
‫אנחנו רוצים טקס קטן ואינטימי‬ ‫עם משפחה וחברים.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫הם אמרו "בסדר".‬
‫זו החתונה שלכם.‬
‫אם אתם רוצים להתחתן פה, זה בסדר.‬
‫אמא שלך ואני נותנים לכם את ברכתנו.‬
‫טוב, אז...‬
‫לחיים.‬
‫נהדר.‬
‫זה ממש נחמד.‬
‫כן. נוח.‬
‫נוח?‬
‫בחייך, מיק. אתה רציני? זה כל מה שיש לך?‬
‫את יודעת למה אני מתכוון.‬ ‫אנחנו מכירים. זה נחמד.‬
‫אז אתה חושב שאתה יודע עליי הכול?‬
‫זה לא נכון? אני יודע מה הסרט האהוב עלייך,‬
‫הגלידה האהובה עלייך,‬ ‫והנגן האהוב עלייך מבין ה"חיפושיות".‬
‫אולי השתניתי.‬
‫"קזבלנקה", נענע חריפה, וג'ורג'.‬
‫אתה זוכר.‬
‫טוב, זה הדדי, מר או'בריאן. בוא נראה.‬
‫"12 הנועזים", "רוקי רוד" ופול.‬
‫בול. יפה מאוד.‬
‫מה יש, מיק?‬ ‫-זה דילפר.‬
‫רוצה ללכת?‬ ‫-לא.‬
‫אנחנו הגענו קודם. אנחנו נהנים פה.‬
‫אנחנו יכולים לאכול בכל מקום אחר.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫סליחה, לא התכוונתי להתפרץ עלייך.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫היי, מיק. מייגן.‬ ‫תהיתי אם ניתקל זה בזה איפשהו.‬
‫אז הנה, זה קרה.‬ ‫-מה אתה עושה פה?‬
‫אני רק מנסה להתרחק מהצרות שלי.‬ ‫-ועם זאת, הן נוטות לצוץ בכל מקום.‬
‫כן, אין ספק. תקשיב, מיק. צריך לדבר.‬
‫לדבר?‬ ‫-כן, מנסים לבנות נגדנו תיק.‬
‫אין שום "נגדנו".‬
‫על מה אתה מדבר? אנחנו בעסק הזה ביחד.‬
‫אנחנו לא "ביחד" בשום דבר.‬ ‫-אז אתה פשוט תזרוק עליי את האשמה?‬
‫אתה עשית את מה שעשית על דעת עצמך.‬ ‫אל תנסה לגרור אותי איתך לתוך זה.‬
‫זה לא מה שמופיע ברישומים, מיק.‬ ‫וזה לא מה שאני אגיד כשאעיד, אם יהיה צורך.‬
‫אני חושב שאתה צריך לעזוב.‬ ‫-אני לא הולך לשום מקום.‬
‫מיק.‬
‫טוב, בואי נלך.‬
‫אתה תשמע מעורך הדין שלי.‬
‫אתה אדם טוב, מיק.‬ ‫-אבל גרוע בדייטים.‬
‫התחלנו ברגל ימין.‬
‫אתה מודאג בגלל דילפר?‬
‫בחייך, מותק. כולם יודעים כמה אתה אדם ישר.‬
‫אני מקווה.‬
‫היי.‬
‫אני יודעת שזה נכון.‬
‫- הברידג' -‬
‫לחיי ברי או'בריאן,‬ ‫מחזאית בקנה מידה בינלאומי.‬
‫ולחיי קונור או'בריאן, עורך הדין המהולל.‬
‫ולחיי קווין או'בריאן,‬ ‫איש כוחות ההצלה האמיץ.‬
‫אתם לא מרימים כוסית בלעדיי.‬
‫ולחיי אבי או'בריאן,‬ ‫ששורדת איכשהו את העבודה עם אבא.‬
‫כן.‬
‫לחיים.‬ ‫-בני משפחת או'בריאן על גג העולם.‬
‫את בטוחה שלא מפריע לך להיות בברידג'?‬
‫כן, למה לא?‬
‫את יודעת שבסוף תצטרכי לדבר איתו, נכון?‬
‫בסופו של דבר.‬
‫ברי?‬ ‫-כן.‬
‫אולי שכחת אחרי חודשיים באנגליה,‬ ‫אבל לזה קוראים "בירה קרה".‬
‫היא קרה.‬ ‫-טוב, קונור. יש בירות קרות באנגליה.‬
‫יש בירות צוננות. בימים קרים.‬
‫טוב, אני צריכה אחת. אני מזמינה עוד סיבוב.‬
‫אז איך זה לעבוד‬ ‫במשרד עורכי הדין הגדול ההוא?‬
‫נתנו לי תיק גדול. זה מרתיע.‬
‫כל כך התרגשתי אתמול, שלא הצלחתי לישון.‬ ‫-אני מבין איך אתה מרגיש.‬
‫בפעם הבאה שהוצבתי בקנדהאר, הייתי ממש לחוץ.‬
‫אתה תמיד חייב לנצח אותי, לא?‬
‫אני לא יכול להתאפק, אחי.‬ ‫-לא, אתה לא יכול.‬
‫כזה גרוע.‬ ‫-אני אבדוק אם אבי צריכה עזרה.‬
‫צריכה עזרה?‬ ‫-כן, תודה.‬
‫אז מה שלומך?‬
‫הכול טוב. למה כולם שואלים אותי כל הזמן?‬
‫כי אנחנו אוהבים אותך.‬ ‫-תודה.‬
‫בסדר.‬
‫- הברידג' -‬
‫לא, כרגע, אני לא מאושר. אני בכלל לא מאושר.‬
‫אז מה אנחנו עושים?‬ ‫למה אנחנו מנסים לשמור בכוח על כל זה?‬
‫את לא רצינית.‬
‫אחרי התיכון, את ברחת לניו יורק‬
‫כי חשבת שלא אגיע לשום מקום,‬ ‫ואת רצית משהו מעבר.‬
‫טרייס.‬ ‫-ועכשיו את רוצה להישאר‬
‫ופתאום אני אשם בהכול?‬ ‫-אני לא מאשימה אותך, אלא אותנו.‬
‫ונהנית לשמור עליי בתור אופציה,‬
‫וחיכית לראות מתי אני נסגר על עצמי.‬
‫תקשיב לנו. זו שיחה של זוג‬ ‫עם מערכת יחסים בריאה?‬
‫טוב!‬
‫בירות.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫לחיים, חבר'ה!‬ ‫-לחיים!‬
‫הנה תיקי החקירה שרצית.‬ ‫-תודה, גברת קלר. הצלת אותי.‬
‫נכון. ותקרא לי מרגרט.‬
‫תודה, לא רציתי לעבור את הגבול.‬
‫יפה מצידך.‬ ‫-ואת יכולה לקרוא לי קונור.‬
‫אני אדווח עליך למחלקת משאבי אנוש.‬
‫מה?‬ ‫-אני צוחקת.‬
‫אבל אולי אקרא לך או'בריאן בינתיים?‬ ‫-בסדר גמור, קלר.‬
‫נתראה.‬
‫היי.‬
‫מה את חושבת על תיק האפליה במשכורות?‬
‫טוב, אני אישה, וגם אפרו-אמריקאית.‬
‫אז כמה זמן יש לך?‬
‫שבי. אשמח לשמוע מהי נקודת המבט שלך.‬
‫הנה הוא.‬
‫היי, אבא.‬
‫היי, מותק!‬
‫היי, דניס. דירדרה.‬
‫מיק, מה שלומך?‬ ‫-טוב.‬
‫בחיי, איזו ספינה מקסימה.‬
‫זו סירה, למען האמת.‬
‫יש הבדל?‬
‫אבא שלי נהג לומר שסירה היא חור‬ ‫במים שדרכו זורקים פנימה כסף.‬
‫שמעתי את זה פעם. ממש מצחיק.‬
‫רוצים לעלות לסיפון?‬ ‫-לך, דניס.‬
‫ג'ס ואני רוצות לדבר.‬ ‫-אתה לא חייב.‬
‫תשתה משהו ותכיר את אביה של הכלה.‬
‫למה בעצם תהפכו?‬ ‫-בני משפחה?‬
‫תקשיב, לא צריך לצאת להפליג.‬
‫אפשר פשוט להרים כוסית‬ ‫לכבוד הזוג המאושר מהמזח.‬
‫אני לא אסרב לזה.‬ ‫-ברוך הבא לסיפון.‬
‫תיכנס.‬
‫תודה.‬ ‫-תיהנו!‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫הנה. תן לי לערוך לך סיור.‬
‫היי, תודה שהתנדבת לעזור.‬
‫כן. ידיים רבות מקלות על העבודה.‬
‫ספרי לי על זה. יום ההורים האחרון‬ ‫עשוי להיות נטל רציני.‬
‫כן. מה יותר גרוע, ההורים או המורים?‬
‫תלוי באיזה יום.‬
‫דרך אגב,‬ ‫ראית את עבודות האומנות של קרי לאחרונה?‬
‫קצת. היא בעיקר שומרת אותן לעצמה. היי.‬
‫היי.‬
‫הן ממש מוצלחות.‬
‫בשנה האחרונה, הכישרון שלה פרח.‬ ‫המורה שלה לאומנות בהלם.‬
‫מדהים.‬ ‫-כן.‬
‫קרי, זה שלך?‬ ‫-כן.‬
‫מותק, זה נפלא. למה לא הראית לי את זה?‬
‫כי ידעתי שתגידי שזה נפלא‬ ‫בגלל שאת אמא שלי ואת חייבת לומר את זה.‬
‫לא, אני אגיד שזה נפלא כי זה נפלא.‬ ‫תסתכלי על זה.‬
‫ראית? בבקשה.‬ ‫-מה את חושבת, קרי?‬
‫זה לא רע, אני מניחה.‬ ‫אבל תראי את ההצללה הזו.‬
‫לא רציתי לתלות את זו,‬ ‫אבל הייתי חייבת לתלות משהו.‬
‫כמובן שתמיד צריך להשתדל להשתפר,‬ ‫ואני יודע שכך תעשי.‬
‫אבל את צריכה להכיר בכך שזה ציור מעולה.‬
‫זה בסדר להתגאות במעשה ידייך.‬
‫טוב, הוא מוצלח. אבל הציור הבא יהיה אדיר.‬
‫יפה מאוד.‬
‫כן, היה בסדר. אני אשתפר כשיגיע הילד הבא.‬
‫לחיי דיוויד וג'ס.‬
‫שיאהבו באושר ולאורך זמן רב.‬
‫חלק.‬
‫אכן.‬
‫דיוויד הוא בחור טוב.‬
‫כן. הוא עוד ימצא את דרכו.‬
‫אני חושב שהוא כבר מצא.‬
‫טוב, לעת עתה.‬
‫בנית לעצמך פה אימפריה, מיק. נכון?‬
‫ואתה יודע איך זה להוריש אותה לבן שלך.‬
‫או לבת שלך.‬ ‫-או לבת שלך.‬
‫אני חושב שמה שחשוב זה‬ ‫שהם ימצאו תשוקה, וילכו בעקבותיה.‬
‫בדיוק. אבל זו צריכה להיות התשוקה הנכונה.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נדבר על החתונה.‬
‫לג'ס תמיד היתה חתונת חלומות שכזו.‬
‫היא נהגה להתחפש לכלה, בנקודה שמול הבית,‬
‫עם שמלה לבנה ארוכה ופרחים בשיערה.‬
‫כנר בודד ניגן "להתראות, אשוקן",‬
‫ואחיה ואחיותיה הקריאו קטעי שירה.‬ ‫זה היה באמת מקסים.‬
‫כן, נחמד.‬
‫אבל גם למשפחת פק יש חתונת חלומות.‬
‫למען האמת, מדובר בסוג של מסורת.‬
‫היא תמיד נערכה באותו מיקום,‬
‫בעיירת המוצא שלנו בדנבישייר, וויילס.‬
‫בני משפחת פק טסים לשם מרחבי העולם כולו.‬
‫נשמע לי כמו סיוט לוגיסטי.‬ ‫-לא קל לארגן את זה, אבל זה שווה את זה.‬
‫כרגע, דיוויד חושב לוותר על המסורת הזו.‬
‫הוא לא רוצה להתחתן בוויילס?‬ ‫-ודאי שהוא רוצה, בסופו של דבר.‬
‫אבל כרגע, הוא חושב שהחתונה הקטנה‬ ‫והחמודה של ג'ס היא יותר...‬
‫בדיוק מה שהוא רוצה?‬
‫מיק, תהיתי אם לא יהיה אכפת לך‬ ‫לדבר עם הבת שלך.‬
‫להסביר לה שלא מדובר רק בוויילס,‬ ‫בטירה, בפאר. זה באמת...‬
‫בדיוק מה שאתה היית רוצה.‬
‫כן. כלומר, זה מנהג משפחתי.‬ ‫אי אפשר לשבור מסורת בת מאה שנה.‬
‫מאה שנה, מה?‬ ‫-כן, פחות או יותר.‬
‫בסדר, אראה מה אוכל לעשות.‬
‫נהדר.‬
‫תמיד ידעתי שנבין זה את זה.‬
‫ואנחנו לא מצפים מכם לשלם על החתונה.‬
‫לא?‬
‫לא, אדוני. הכול על חשבוננו.‬ ‫זו המסורת שלנו, אחרי הכול.‬
‫אבל גם ג'ס תהיה בחתונה, שכחת?‬
‫לא, כמובן שלא.‬
‫ובאופן מסורתי, אבי הכלה משלם על החתונה,‬
‫בין אם היא בוויילס או במרילנד.‬
‫מובן לי. זו היתה רק הצעה לעזרה.‬
‫טוב, לחיי העזרה.‬
‫אני מקנאת בך. את מתחילה פרק חדש בחייך.‬
‫תודה, גברת פק.‬ ‫-תקראי לי דירדרה.‬
‫בעצם, עדיף בכלל שתקראי לי אמא.‬
‫בסדר. דירדרה.‬
‫אמא.‬
‫את יודעת, נישואים הם צעד גדול גם ככה,‬ ‫אבל את לא מתחתנת עם סתם מישהו.‬
‫את מתחתנת עם בן למשפחת פק.‬ ‫-אני מתחתנת עם דיוויד.‬
‫גם אני חשבתי ככה.‬
‫אבל כשהופכים לחלק ממשפחה‬ ‫כמו משפחת פק, זו אחריות כבדה.‬
‫יש לכך השלכות רבות.‬
‫דיוויד הסביר לי את זה.‬ ‫-אני בטוחה.‬
‫אבל עלייך לוודא שאת מוגנת.‬
‫מוגנת?‬ ‫-כלומר, שלא ינצלו אותך.‬
‫אני לא מתכוונת לדיוויד. הוא בחור מתוק.‬
‫אבל שאר בני המשפחה די...‬
‫די מה?‬
‫צרי מחשבה.‬
‫אפילו אנוכיים.‬
‫אז כדאי שתוודאי‬ ‫שהזכויות שלך מפורטות בבירור.‬
‫בכתב.‬ ‫-חוזה?‬
‫ממש לא. רק הסכם.‬
‫הסכם טרום-נישואים?‬ ‫-אם תרצי.‬
‫אני הכנתי משהו. להשאיר אותו בחדר שלך?‬
‫בסדר.‬ ‫-את לא חייבת אפילו להסתכל עליו.‬
‫רק תדעי שהוא קיים.‬
‫אני לא רוצה שדבר יקלקל את האושר שלך.‬
‫תודה, גברת פק.‬
‫דירדרה.‬
‫אמא.‬
‫זה נשמע טוב.‬
‫אז נראה שמלון הבוטיק הזה יצא לפועל.‬
‫כן.‬
‫אבל מר תותח החליט להוסיף מבשלת בירה,‬ ‫בשביל ההיפסטרים.‬
‫זה טוב. זה פרויקט ענק בחופי צ'סאפיק.‬
‫המון מקומות עבודה.‬
‫כן, אני מניח.‬
‫טוב, למה אתה לא נשמע נלהב יותר?‬ ‫-בגלל היזם ההוא, אוון קינקייד.‬
‫משהו בו לא מוצא חן בעיניי.‬ ‫-למה? ראיתי אותו בריאיון.‬
‫הוא חכם ודינמי.‬ ‫-הוא חושב שהוא דינמי.‬
‫כל הקטע של "אני מצליח,‬ ‫אבל עדיין אדם מן השורה,"‬
‫זה באמת מציק.‬
‫והוא תמיד מתקשר אליי מהמטוס שלו.‬
‫הוא כזה עקשן.‬ ‫הוא חושב שרק לו יש רעיונות טובים.‬
‫מעניין. יש לו מטוס, הוא עקשן.‬ ‫ממש לא נשמע לי מוכר.‬
‫מה את רומזת, בתי היקרה?‬ ‫-שום דבר, אבי היקר.‬
‫תוכל להזכיר לי שאני צריכה להתכונן‬ ‫לפגישה עם טיילור מרטין?‬
‫בהחלט.‬
‫את בטוחה שאת לא עובדת קשה מדי?‬ ‫-לא.‬
‫כדי להסיח את דעתך?‬
‫ממה?‬
‫תגידי לי את.‬
‫אבא, אני בסדר.‬ ‫אני מעריכה את זה, אבל אני בסדר.‬
‫"מבשלת בירה". יש לו מוח מבושל.‬
‫לאחד מעורכי הדין שלנו יש מחשבות על התיק‬ ‫שהיו מעניינות מאוד בעיניי.‬
‫או'בריאן?‬ ‫-תודה, לינדה.‬
‫עברתי על חוק השכר השווה משנת 1963,‬
‫ואני חושב שמצאתי משהו שנוכל להשתמש בו.‬
‫אם תביטו ב...‬ ‫-גברת נלסון, הגיע מישהו לפגישה של 15:00.‬
‫תודה.‬
‫תמשיך, קונור.‬ ‫-בהחלט.‬
‫אם תביטו בעמוד 879...‬
‫בתת-סעיף ב'...‬ ‫-מר דילפר.‬
‫היי.‬
‫אני שמחה שאתה נותן לנו‬ ‫לייצג אותך בצרותיך הנוכחיות.‬
‫למען האמת, אני צריך מישהו שיוכל לחולל נס.‬
‫לא אוכל להבטיח זאת,‬ ‫אבל אני עובדת על משהו שנוכל להשתמש בו.‬
‫מה זה בדיוק?‬
‫יכול להיות שיש לנו יתרון על מיק או'בריאן.‬
‫איזה כיף לאכול המבורגר טוב על האש.‬ ‫תודה, אבא.‬
‫אין דברים כאלה באנגליה.‬ ‫בעצם, אין ממש אוכל טוב.‬
‫זה לא נכון.‬
‫ממש נכון.‬
‫תודה, מותק.‬
‫דרך אגב, אבא של דיוויד ביקש‬ ‫שאדבר איתך על משהו.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הוא רוצה שאת ודיוויד תתחתנו בוויילס.‬
‫אבל אנחנו רוצים להתחתן פה.‬
‫טוב. אני אגיד לו.‬
‫זהו?‬ ‫-הוא אמר לי לשאול. שאלתי.‬
‫זו החתונה שלכם.‬
‫תודה, אבא. אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך יותר.‬
‫טוב, אז את יודעת שדיברתי‬ ‫עם האויב המושבע שלי מהתיכון.‬
‫ג'רום טראסק?‬
‫את יודעת על ג'רום טראסק?‬ ‫-כן.‬
‫סיפרת לאבי על ג'רום טראסק?‬ ‫-בערך.‬
‫היא תמיד קראה את היומן שלי בתיכון.‬ ‫-נאלצתי לשמור עלייך.‬
‫רגע, אז תיפגשי איתו לגבי עניין המחזאות?‬
‫לא. נכון מאוד, לא.‬
‫אלא אם כן זה מה שהוא רוצה.‬
‫להוכיח שאני עדיין מפחדת ממנו.‬ ‫אתן יודעות מה?‬
‫אם זה מה שהוא חושב, מחכה לו הפתעה.‬
‫אני אראה לו. אני איפגש איתו.‬
‫ואני אהיה המרצה הכי טובה למחזאות‬ ‫שהיתה אי פעם באוניברסיטת מרילנד.‬
‫אני אוהבת לדעת‬ ‫שאני לא האדם הכי נוירוטי במשפחה.‬
‫בשום פנים ואופן לא.‬
‫היי, ברי. איזו מתנה מתחשבת.‬
‫אין ספק שאני אבלוט בבית המשפט.‬ ‫-אתה נראה נהדר.‬
‫אני מצהיר שאני אכן נראה טוב.‬
‫כן, באמת שיחקת אותה עם המתנות.‬ ‫אני מתה על צלחת יובל הספיר שלי.‬
‫היא תהיה מהממת על הקמין באכסנייה.‬
‫ככה חשבתי.‬
‫ואת? אהבת את המתנה שלך?‬ ‫-לוח השנה העתיק הזה ממש יצירתי.‬
‫ככה כינו אותי ב"לונדון טיימס".‬
‫טוב, חבר'ה. קדימה.‬ ‫הגיע הזמן לשחק "המילון".‬
‫למה אנחנו עושים את זה? ברי תמיד מנצחת.‬
‫אני אוותר הפעם, כדי שיהיה לך סיכוי.‬
‫כן, אשם! לא אשם. אחד מהשניים.‬
‫טוב. רק את ואני.‬
‫תשפכי הכול.‬ ‫-מה?‬
‫אבי, אני אצטרך להכריח אותך לדבר?‬
‫הייתי במגדל לונדון. אני יודעת איך.‬
‫את רוצה לשמוע עליי ועל טרייס?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נדבר בכנות.‬
‫אנחנו רוצים דברים שונים בחיים.‬ ‫אני חושבת שאתה יודע את זה.‬
‫אכפת לי בעולם הזה משני דברים.‬
‫מהמוזיקה שלי וממך.‬
‫זה מה שאתה אומר,‬
‫אבל ברגע שאתה איתי, או כשאתה מתחיל‬ ‫להצליח קצת עם המוזיקה שלך,‬
‫אתה מוצא דרך להשליך הכול לפח.‬
‫אתה צריך להבין מה אתה באמת רוצה בחיים.‬
‫אני רוצה אותך. את לא שומעת אותי?‬ ‫-בחיי. אתה לא שומע אותי?‬
‫אני רוצה שתרדוף אחרי החלום שלך‬ ‫ותפסיק לרדוף אחריי.‬
‫את אוהבת את המרדף.‬
‫אולי שנינו אוהבים אותו.‬
‫אני חושבת שצריך להפסיק לנסות ליצור מחדש‬
‫משהו שלא נועד להחזיק מעמד מלכתחילה.‬
‫את לא באמת מאמינה בזה.‬
‫היה בינינו משהו יפהפה.‬
‫אבל הוא לא מוביל לשום מקום.‬
‫נראה לי שהוא נגמר, ושנינו יודעים את זה.‬
‫איך את כל כך בטוחה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל אולי שנינו מאוהבים יותר בזיכרונות שלנו‬
‫מאשר באדם שעומד מולנו.‬
‫ואז הוא עזב?‬
‫כמה ימים אחר כך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫תרגום כתוביות: ירדן טל‬
‫בפרק הבא:‬ ‫-מה זה?‬
‫הסכם טרום-נישואין.‬ ‫-סיפרת לדיוויד?‬
‫השארתי לך משהו בחדר. זו הפתעה.‬
‫זה שוחד, מן הסתם.‬
‫ברי או'בריאן האגדית.‬
‫שלום, ג'רום.‬
‫את רומזת שאת רוצה שאציע לך לצאת איתי.‬ ‫-ג'יי, אני לא חושבת שזה רעיון טוב.‬
‫אני עוזב את חופי צ'סאפיק.‬ ‫-אל תעזוב בגללי, בבקשה.‬
‫אני נשארתי פה בגללך.‬
‫זה העסק שלנו, מיק.‬ ‫-אנחנו פשוט לא יכולים להסתכן.‬
‫זו העבודה השלישית שאיבדנו תוך חודש.‬