Jag kommer inte sakna den där countrysmörjan på morgonen.
- Du kommer säkert att sakna mig. - Jag hoppas få chansen till det.
Autograf, tack.
- Du blir nästa Dolly Parton! - Ha det så kul, bruden!
Fy fan! Kör hårt, tjejer!
Håll foten stilla, snälla.
Jag har överklagat. Så den är av innan den sätts på.
När den är på får du inte lämna din bostad mellan kl. 19 och kl. 7.
Var det allt?
För helvete.
Och kom inte tillbaka!
- Han badar. - 'Hej, Rose-Lynn.'
'Vill du ha en kopp te? Hur är det?'
Sätt på dig nåt, för tusan! Sätt på dig nåt!
Ända från Glasgow i Skottland.
Välkomna den lilla tjejen Rose-Lynn Harlan till Opry.
Rose-Lynn Harlan sjunger för första gången här i Nashville, Tennessee!
Så jävla bra.
- Okej. Vi ses. - När?
När?
Mamma!
Hej.
Kom nu, Lyle. Kom.
Vart ska du nånstans så där uppklädd?
Han låter precis som du. - Det är läskigt. Gör inte det.
Jag ska ingenstans. Jag ska äta middag med er.
Han håller aldrig tyst och du säger aldrig nåt.
Vad pågår där inne? Sponsrad tystnad?
Har du saknat mig?
Rose-Lynn? Jag trodde att du var din mamma.
Att det redan har gått tolv månader. Tiden bara flög iväg.
Hej, Marion! God natt på er, bägge två.
- Amanda ser bra ut. - Så klart, hon jobbar hårt på det.
- Solar hon fortfarande på folie här? - Minsta solglimt och bikinin åker på.
Häromdan lånade hon smör av mig.
Smorde in hela sig. 'Det är naturligt, Marion.'
Naturligt om man är en fralla.
Mary hade tänkt komma och träffa dig, men hon är rejält sjuk av sin artrit.
- Så tråkigt. - Ja. Hon har det i knäna nu.
Så hon var tvungen att sluta jobba.
Åtta pund i timmen. Betald semester.
Hon fixar in dig där som en tjänst till mig.
- Städa? Visst, kanon... - Varför? Vad tänkte du dig då?
Tänkte? Nej, jag tänkte inte. Jag har precis kommit ut.
- Oroa dig inte för mig. - Jag tänkte bara på dina barn.
Jag ska till Nashville.
Se till att fotbojan inte larmar i säkerhetskontrollen.
I morgon går jag till Opry och får tillbaka jobbet och börjar spara.
Här finns inget. Där kan jag finslipa min teknik och uppträda varje kväll.
Har du inte offrat nog för den där fantasin? Har vi inte alla det?
- Det är det enda jag är bra på. - Lär dig ett yrke, plugga.
- Bara du gör nånting. - Jag ska använda min talang.
Tittar du inte på tv? För det är ingen brist på folk som kan sjunga.
För helvete!
Nu kör vi! Steg och snurra. Backa, backa. Ut, in.
Och nu svängen.
- Lone Ranger rider in i stan. - Ger du mig en liten öl, Jackie?
Titta på mig, inte på grannen.
- Titta på mig, inte grannen. - Vad har jag missat?
- Hade vi möss när du var här? - Ja.
Då är det inget nytt under solen.
- Jag hörde att du har fotboja. - Man kan inte ens fisa här.
Jag har överklagat, så om ett par veckor är jag kvitt den.
Fredagar och lördagar. Boom!
Fredagar och lördagar har vi Mississippi Tundra.
Vilka?
- Ni måste vara desperata. - Ingen vill se en kåkfarare på scen.
Folk går hit för att slippa sånt.
Johnny Cash är kåkfarare. Gå tillbaka till dina musfällor.
Jag behöver jobbet, Jackie. Det är mitt jävla band!
Det är husbandet. Och du är din egen värsta fiende.
Det kan jag inte hålla med om. Konkurrensen är stenhård.
Din dumme fan! Du snodde mitt jobb, råttfångare!
Bort från mig!
Släpp mig! I tio år har jag jobbat här!
- Vad ska jag göra nu? - Du är portad! Ut!
- Jävla rötäggssylta! - Du är ett odjur! Ett odjur!
Satan!
Jag visste inte att du jobbar morgon. Hur är det med din dotter?
Fråga mig i morgon.
Han bor på nedervåningen och sen är det en bostad där uppe.
Där bor min kompis Angie. Och så har de köpt grannhuset.
För helvete.
De har kamera, så allt du gör med grinden ser vi här inifrån.
- Jag gjorde inget med grinden. - Du svor och gick på. Ta av skorna.
Vad gulligt.
Nej, ja, det är okej. Det är okej. - Kom in och sätt dig.
Jag måste sluta. Jag fick besök nu.
Okej. Ett nöje. Vi hörs, hej.
Hej. Jag är Susannah. Tack för att du kom.
Jaha... var har du jobbat förut?
Hon har varit uppe i Stirling. - Va? - Men hon tänker inte åka dit igen.
- Det är vackert där uppe. - Majestätiskt.
Okej. Jag går och pudrar näsan.
Så det är tolv pund i timmen.
- Tolv? Mary får... - Åtta pund.
- Hon går på ersättning också. - Ersättning?
- Dricker hon? Jag tror inte Mary... - Nej, jag menar typ a-kassa.
- Som socialbidrag. - Verkligen?
Men jag skulle aldrig fuska så. Det är inte min stil. Du fattar?
Gör henne inte generad genom att nämna det.
Du behöver mer klorin, Susannah. Jag ger dig kvittot på det.
Okej, tack.
Rose-Lynn?
Rose-Lynn! Förlåt.
- Jag går ut och kommer om en timme. - Okej.
Eller... eller mindre, jag...
Jag går in och ut hela dagarna, så jag vet inte när jag kommer.
Okej. Då ses vi om en stund.
Herrejävlar! Ni skrämde mig!
- Var är er mamma? - Hon parkerar bilen.
- Ni är som nåt i 'The Shining'. - Vad är 'The Shining'?
Kommer ni in?
Det luktar jästigt här.
- Vad luktar det? - Jästigt.
- Vad är det som luktar då? - Vet inte, men ingen bakar bröd.
Hon rör inte skinka och han äter inget annat.
Och båda har nu bestämt att de inte tycker om yoghurt.
Har du en kalender? Det behöver du.
Där skriver du in deras gympadagar och lov och om de måste ta med nåt.
Nio gånger av tio säger de inget, så kolla deras väskor en gång i veckan.
Och du måste betala de här. Du har lön nu och kan delbetala.
Din gas, ditt vatten och din el.
Och...
där är din tv-licens också.
Okey-smokey. Då är allt installerat.
Du måste vara i närheten av den där från kl. 19 till kl. 7 på morgonen.
- Hallå? Ursäkta mig. - Ja?
Är det din lille pojke här ute?
- Lyle. - Öppna! Det är polisen!
Kom in hit! Nu genast!
Okej, då går jag nu.
Ni vet var jag finns om ni behöver mig.
Nej, du stannar här hos din mamma. Men du träffar mig varje dag.
Du träffar mig varje dag, din dumsnut.
Jag vill följa med dig hem!
Nej, du stannar hos din mamma. Lyd din mamma. - Ta honom nu.
Håll honom.
- Jag vill följa med mormor! - Nej.
Jag vill inte stanna här!
Ska vi gå ut och äta på fredag?
Jag kommer ihåg vad din favorit är. Det är pizza.
Jag gillar korv, ost, tomat. Hon gillar ost, tomat och ost.
Följer du med oss?
Okej, då går jag nu.
Barnen säger att du är country & western-sångare.
- Skämtar du med mig? - Nej.
- Inte alls. Varför sa du det? - 'Country & western'...
- Man säger bara country. - Det visste jag inte.
Du måste vara jättebra, för hela veckan har de tjatat om Rose-Lynn.
- Varför country? - Det är tre ackord och sanningen.
Tre ackord och sanningen.
Det är rytmen. Den får ut allt som finns här inne.
Hur som helst, vi ses nästa vecka. Tack, snälla! Hej då!
Hej då.
- Förlåt. Efter dig. - Han? Det jävla svinet?
- Shit, förlåt. - Fan!
- Förlåt, kompis, förlåt. - Det är lugnt.
- Jag är okej, Davey. - Nu går jag.
Nej! Jag trillade precis. Vart ska du?
- Jag har min tid att passa. - Skit i det.
- Kom igen, stanna. - Här, drick min.
Fan!
Hallå, Galloways köttaffär. Vad önskas?
Jag driver med dig. Jag bara skojar med dig.
Ja, Rose-Lynn Harlan. Jag är här.
Visst, okej. Hej då.
Vad hände med pizza?
Du kan inte lova dem nåt och sen bara försvinna. Det kan du inte göra.
Jag försvann inte. Jag var på jobbet och väntade på min lön.
Snälla du...
Du lurar ingen, Rose-Lynn. Och du kan inte lura mig.
Om du lovar dem nåt så håller du det. Det är grundläggande.
Då så, pizza. Kom.
- Du tycker inte om pizza. - Jag äter nåt annat.
Kitty Wells. Vilken banbrytare.
Jag har lyssnat på det sen du gick i fredags och kan inte sluta.
Det är en uppenbarelse. Vi ses strax.
Kom in!
Jag tänkte att jag kan ge dig några rekommendationer.
- Typ starka kvinnor och allt sånt. - Det får du gärna göra.
Jag skulle gärna höra dig sjunga. Var sjunger du? Finns här en scen?
Nej, nej, det finns inte ett skit här.
Det är... jag försöker faktiskt att ta mig till Nashville.
Jag behöver få ihop ett par tusen till flygbiljetter och hotell och...
Jag kan inte köra bil, så jag behöver en chaufför också.
Det blir inte mer än två, tre. Absolut under fem.
Rose-Lynn, jag... Jag är ledsen, jag kan inte bara ge dig pengar.
Om det var det du menade, vilket det säkert inte var.
- Jo, det var det. - Jag kan inte göra det.
Varför inte?
Med alla små doftljus överallt och flaskvatten skulle du inte sakna det.
Jag hinner bli gammal och grå innan jag sparat ihop pengarna.
Du kan bara dricka kranvatten.
Hur som helst, skit samma.
Vad gör du medan du väntar och sparar pengar för att åka?
Jag har varit stjärnattraktionen på Glasgows Opry sen jag var 14.
- Och? - Och vad? Och inget.
Har du inte försökt komma med i nån av alla talangshower på tv?
De är inte för sångare, utan för folk som vill sitta hemma lördagkvällar.
Kan du inte träffa nån här som kan introducera dig för nån där?
Här finns ingen. Därför vill jag härifrån.
Ingen i hela Storbritannien vet nåt om countrymusik?
Utom jag. Och Bob Harris.
Vem är det?
Han är DJ på BBC Radio 2. En legend. Urgammal liten gubbe.
Och han vet allt om countrymusik och alla stjärnorna.
- De är hans kompisar. - Det är ju jättebra.
Det är honom du måste skriva till.
Ja, bra tänkt. Jag åker dit och tittar förbi där han bor.
Nej, jag kan inte göra det här. Jag känner mig som en idiot.
- Okej, ni två, gå ut. - Nej!
- Jo! Tio minuter. - Vi bara lyssnar vid dörren.
- Det är okej, det är lugnt. - Säkert?
Hey barn, stäng av teven
nej, jag vill inte se kvällsnyheterna
så kom nu hit bort
sätt er intill mig
och låt er mamma se på er
och dig och dig
era vackra ansikten
som jag vill skydda
så länge jag kan
det lovar jag er nu
det ska bli frid i detta hus
det ska bli lite kärleksfulla fraser
och lite ömma små ord
som tillsammans blir saker vi inte kan leva utan
det ska bli frid i detta hus
lite tro i detta hus
varje bra sak som nånsin händer
händer inifrån och ut
det lovar jag er nu
det ska bli frid.
Jösses. Fantastiskt.
Du har en helt otrolig röst. Wow. Hur gör du det?
- Vill du stanna på middag? - Nej, nej tack. Tack.
- Var bor du, Rose-Lynn? - Priesthill.
- Utåt Pollok till? - Ja.
Sam är från Clydebank.
Hur kom du hit från Clydebank? Bröt du dig in genom ett fönster?
Jag lärde ett yrke av min far och sen startade jag eget.
Vad då för yrke?
Uterum? De stora glasprylarna som är fastskruvade i husgavlarna?
Ta inte illa upp, men vem behöver ett inglasat uterum i Glasgow?
Du skulle bli förvånad.
- Vad letar du efter? - IPaden.
Sa mamma att du fick ha den?
Nej. Vi går och spelar fotboll. Du börjar bli tung, pojk.
- Vill du ha barn, Rose-Lynn? - Ja då.
Fast inte än.
Hur var det i skolan i dag?
Är mrs Pat kvar där?
Mrs Pat hatade mig.
Är miss McDonald fortfarande din favorit?
Miss McDonald har slutat.
Är ni hungriga?
Jag har nånting.
'Kära Susannah. Så underbart att höra av dig efter alla dessa år.'
'Jag sände ditt mejl vidare till Liz. Liz som jämt kissade i handfatet.'
Hon sände länken till sin man som jobbar på sporten på Radio 2.
Och han vidarebefordrade länken till Bob Harris producent.
Herre jävla gud.
'Bob vill träffa henne om hon kommer till London och ser en inspelning.'
Vet du hur ofta jag skrivit till den lille jäveln och bara fått en penna?
- Hur lyckades du? - Jag skickade några mejl.
Helt otroligt. Jag skakar fan. Det är helt...
Tack! Tack! Det är helt jävla galet. Lysande!
Bob Harris?
- Viskande Bob Harris? - Ja.
BBC Radio 2
- Ja, jag vet. Det är galet. - Han kan öppna dörrar för dig.
- Kan du sitta barnvakt då? - Klart att hon gör det.
- Hur gick det här till? - Susannah.
Jättesnällt av henne att hjälpa dig. Kan hon låsa upp fotbojor också?
Du satt tolv månader för försöket att smuggla in -
- ett paket heroin till fängelset genom att kasta det över stängslet.
Jag visste inte att det var heroin.
Men du var oaktsam ifråga om paketets innehåll.
Om du menar att jag var skitfull och inte frågade om innehållet, ja.
Men jag har barn och allt och de satte mig i fängelse.
Det var vad min advokat sa då, att det inte var mitt fel.
Vems fel var det då?
Domarens som gav mig straffet.
Herr domare, en mer ångerfull ung kvinna vore svår att hitta.
Miss Harlan har gjort mycket självrannsakan.
Hon har grävt djupt.
Hon har lagt dumheterna bakom sig och jobbar nu heltid som städerska.
Och hennes barn bor med henne igen.
Miss Harlan sitter inte längre i fängelse, men är inte heller fri.
Fotbojan gör att hon inte kan söka jobb i sin egen bransch.
Ni sa precis att hon är städerska.
Jo, men om ni vänder på sidan...
ser ni att min klient också är en lovande country & western-sångare.
Man säger bara country. Man säger bara country.
Den här unga kvinna måste få gå ut på kvällarna för att kunna börja om.
Du är portad!
Du kan ta det med min advokat som ska ha en whisky och cola.
Hörru! Hörru! Vad sa jag precis?
- Hon är portad! - 'Outlaw State of Mind'!
Sa du det till henne?
- Stick. - Vad är det här? Vad fan?
- Fixa det där. - Det här är ett skämt.
Mina damer och herrar! Rose-Lynn Harlan!
- Kom igen! - Skandal.
Kom igen, Glasgow!
Kom!
Förlåt, förlåt.
Tack, snälla.
- Förstaklass? Jag kan inte betala. - Alltid så artig. Här, utifall att.
Tack, tack!
Det här får mig fanimej bort härifrån!
Vi ses när jag kommer hem.
Visst är det bra? Man får frukost.
Du är jättefin. Tänk inte på det.
- Han svettas nära tjejer. - Tyst!
Gratis toast, gratis te och baconmackor. Och ingen rör det.
- Det är slöseri. - Ska du ha en?
Baconmackor baconmackor, baconmackor
baconmackor baconmackor, baconmackor
Hoppa in.
- Gå, gå! - Vi ses. Lycka till.
Har du sett min väska?
- Förlåt? - Min väska och min jacka låg här.
- Jag tror att du tog med den. - Nej. Jag lämnade den här.
Den kan inte bara försvinna.
Kom nån och tog den? Fan.
Hur är detinte ditt ansvar? För det här är allt jag har nu.
Säg vad jag ska göra.
Tåget söktes igenom grundligt och inget har lämnats in.
Så du får prata med transportpolisen och anmäla stölden.
Är du okej? Behöver du ringa nån?
Förlåt. Ursäkta.
Ursäkta, jag letar efter BBC.
- Du får ta tunnelbanan till... - Va? Nej, jag har inga...
Vet du var BBC ligger?
Tack och lov.
Hej. Rose-Lynn Harlan.
- Vem är du här för att träffa? - Bob Harris.
- Har du legitimation? - Nej, några svin stal min väska.
- Du måste skriva in dig. - Är det här MI5?
Jisses. De krånglar mindre hos polisen.
- Är du Rose-Lynn? - Ja.
- Jag är Mark, Bobs producent. - Gud, vad skönt att se dig.
- Du lyckades ta dig hit? - Ja, det gjorde jag.
Studion är in här och här inne är vårt kontrollrum.
Och i kontrollrummet sitter Bob Harris.
- Du måste vara Rose-Lynn. - Jag kan inte fatta att det är du!
Jag trodde att du var pytteliten.
Är det där de står, Miranda Lambert och alla som kommer hit?
Det är det, ja. Och vi har nån fantastisk som ska spela sen.
Vill du se dig omkring?
Jätteroligt att träffa en inhemsk countrystjärna från Glasgow.
- Glasgow är en fin musikstad. - Jag försöker ta mig till Nashville.
Men vem har hört talas om en countrysångare från Glasgow?
- Det är löjligt. Det går ju inte. - Varför inte?
Jo, mitt liv... Mitt liv är som att vara en sån där transsexuell.
När man föds som man, men skulle ha fötts som flicka.
Jag skulle ha fötts i USA. Jag är amerikan, men här är jag.
- Skriver du? - Nej.
- Kan du spela? - Nej.
Det spelar ingen roll om du är från Glasgow i Skottland eller i Kentucky.
Om du har en röst och nåt att säga.
Jag såg ditt klipp och du har verkligen en röst.
Så vad behöver du säga?
Ödsla inte ditt liv
bakom den gitarren
du kan sticka härifrån men du kommer inte långt
du är inte den första och blir inte den sista
och du kan berätta allt om det
när du kommer krypande hem
vägen som du färdas på bara slingrar vidare
du spinner med hjulen och ödslar din tid
när lamporna tänds
och jag hör bandet
där de sa att jag aldrig skulle vara är exakt där jag är
jag hör publiken
ser mig omkring och hittar ingen ledig stol
inte illa av en tjej helt utan mål
Inga nycklar?
- Var är din väska och din jacka? - Susannah hämtade mig på stationen.
Jag glömde dem i hennes baksäte.
- Gick det bra? - Ja.
- Hur var London? - Det var packat.
Mary sa det. Hon har varit där och sa att det är för trångt att röra sig.
Man har folk överallt. I näsan, i munnen, under naglarna.
Jag hade inte stått ut med det.
Hur var han Bob?
Jag tycker att han var... Han sa att jag måste skriva egna låtar.
Men vad ska jag skriva om? Klorinet som rymde med sopkvasten?
Du håller inte fast vid saker.
Det är ditt problem. Men se på det här huset.
När du bestämmer dig för nåt så kan du göra vad som helst.
- Vill du ha en kopp te? - Nej. Jag ska lägga mig.
Jag ska upp tidigt i morgon.
Men du kan bjuda mig på middag.
Lyle sa att han gillar din köttfärs och potatis, men inte min.
Jag har ingen köttfärs Min köttfärs är din köttfärs.
God natt.
- Väckte jag dig? - Nej.
Jag ville ha lite vatten.
- Vad handlar din bok om? - En flicka och hennes hund.
- Det låter lite barnsligt för dig. - Mellanstadiet.
- Böh! - Varför gör du så?
Jag vet inte. Jag bär dig till din säng igen.
De här är fina. Vilka är de till?
Den här är till Isla och den här är till Shona.
Isla och Shona.
Ni har snart höstlov. Vet ni det? Då är ni skollediga en hel vecka.
Vad ska vi göra? Vi kan åka bort ett par dar, till stranden.
- Jag har aldrig åkt till stranden. - Jo, det har du.
Du var för ung för att minnas. Vi åkte dit precis innan...
precis innan ni flyttade hem till mormor.
Du ville plocka med dig alla snäckorna. Minns du det?
Varför fick vi aldrig besöka dig?
Er mormor ville inte att ni skulle komma till fängelset.
- Vem skulle köra er dit om inte hon? - På grund av skurkarna?
Fast du var ingen skurk. Du var en bandit.
- Vem har sagt det till dig? - Det gjorde du.
Nej, jag var ingen bandit.
- Jag var ett arsle. - Du sa 'arsle'.
Hur gick det? Jag har ringt dig jättemånga gånger.
- Jag vet, jag blev av med mobilen. - Nej?! Vad hände?
Den blev faktiskt snodd. Ur min väska. Med min väska.
- Skit. - Men skit samma.
- Det var så jävla bra! - Var det? Verkligen?
- Jag ska dit. Jag ska jävlarimej dit. - Klart som fasen att du ska.
Lyssna... Jag fyller 50 snart -
- och jag skulle ha ett drinkparty, vilket jag inte alls känner för.
För i helgen insåg jag att jag behöver ett partyparty.
Ett stort jävla fantastiskt party hemma.
Kanske med ett set av en ung lovande countrysångerska.
- Rose-Lynn Harlan. - Va, ska jag spela på din fest?
- Ja. Gör du det? - Ja, klart att jag gör.
Men den spännande biten är -
- att folk i stället för presenter bidrar till nåt som jag brinner för.
Dig. Du spelar ett set. Om folk gillar det de hör -
- så investerar de i dig och din karriär.
Det är typ 100 personer som ger mellan 50 och 100 pund.
Voilà. Med crowdfundingens magi är du där.
- Var? - Isle of Man... Nashville!
Dina vänner ska betala för att höra din städerska sjunga hos dig?
- Ja. - Du har fått fnatt, bruden.
- Har du ett band? - Klart jag har. När är det?
Nästa söndag. Du har tagit ledigt veckan innan. Då kan du öva.
Nej, jag kan inte den veckan. Men vi har spelat ihop sen jag var 14.
Du behöver definitivt öva. Om du ber folk om pengar -
- om du vill att det satsar på dig och din framgång -
- så måste du leverera en riktigt proffsig prestation.
Ja, ja, coolt, ja. Så jävla bra.
Lysande.
Jag kan inte kritisera det.
Mamma? Susannah behöver mig nästa vecka.
Barnen har ju lov. Hon klarar sig. Du lovade att åka bort med dem.
Jag ska inte städa, utan öva.
Hon har bjudit hem en massa folk och jag ska sjunga med mitt band.
- Sen ska de investera. - Investera?
- Investera i vad? - I mig och min karriär.
I att komma till Nashville.
Glöm inte hur hon investerade i Mary när hon fick ont i höften.
Om hon hade pengar kunde hon ha betalat för det.
Hon betalar inte. Hon ger mig en chans att förtjäna pengarna.
Men det måste vara bra, ingen pubbandskänsla.
Jag ringde skolan, men fritids är fullt.
Jag vill att de är hos dig, för de ska inte tro att jag...
Att du dumpar dem när du får ett bättre erbjudande?
Att detta är i onödan för att du är på väg ut genom dörren?
Jag kan inte hjälpa dig. Jag har inte tagit ledigt.
Du har jobbat där i 20 år. Särskilda omständigheter.
- Det har jag använt för ofta. - Ja, när jag fuckade upp.
Det som är menat för dig går dig inte förbi.
Jag försöker bli nånting och det är bra för dem också.
Bra för dem? Att inte svika dem om och om igen!
Det vore bra för dem!
Och jag trodde att du hade vänt blad. Jag hade visst fel.
- Vart ska vi? - Vi ska till stranden.
Vi ska gå ut i havet och titta på olika maneter.
Kom. Duktig kille. Kom.
Här är det.
- In med er. - Jag vill inte in dit!
- Mary passar er den här veckan. - Inte en vecka. Jag sa i dag.
Det blir bra, det blir bra. Mamma kommer tillbaka snart.
Nej, kom igen. Det är på tok för långsamt.
- Den är min! - Nej, du tappade bort din!
- Du gav mig den i går kväll. - Nej, aldrig!
- Du ljuger! - Lyle, du ljuger.
Mamma!
- Tack, Amanda. - Ingen fara, ingen fara.
Ni känner igen mig från förr, va? Vi kan leka en liten lek. Hotell.
Ni kan vara servitör och servitris och jag kan vara gäst.
- Vi ses sen, okej? - Jag hatar dig!
- Okej, kom. In.
Mamma, titta.
Mycket bättre.
Vem mer har donnan investerat i? Rod Stewart?
Det var ett tag sen, men jag gillar dagbesked.
Så om ni alla kan vara här från fyra i morgon -
- så kör vi soundcheck från 16.30.
Och efter det går vi igenom ljusschemat.
Viktig dag i morgon, killar. Den här tjejen har skurat sitt sista golv.
- Du behöver inte göra det där. - Jo, jag ställer bara in dem.
Jag snodde det av teknikerna.
- Sugen på en röka? - Nej, jag måste gå.
Verkligen? Kan du rulla den?
När jag träffade Sam -
- bodde vi i en sjavig liten lägenhet i Clydeside.
Det fanns inget där, inte som nu. Vi hade råttor på grund av floden.
Vi hade inbrott nästan varje vecka. Men vi hade helt fantastiska fester.
Jag vill inte ha det här.
- Har du nån? - Nej, jag är fri som fågeln.
Lyllos dig.
Du är ung. Du är otroligt talangfull.
Du är på toppen av din förmåga. Det finns inget du inte kan göra.
Det här är din tid. När du har fått barn -
- blir det lite annorlunda.
Ja...
- Bäst jag går. - Hej!
- Hur är det, älskling? - Bara bra, tack.
- Jag kör hem dig. - Nej, det är lugnt. Jag tar bussen.
Nej, kom.
- Sov gott. - Ja. Vi ses i morgon.
Längtar du hem? Va?
Är det nu du försöker knulla städhjälpen?
Nej.
Det är nu jag säger att jag vet vem du är.
Jag vet att du satt inne. Och jag vet vad du satt för.
Susannah tror på vad det nu är du säljer -
- och jag tänker inte ta det ifrån henne nu.
Men jag vill inte ha dig i närheten av mina barn.
Så i morgon sjunger du din låt -
- får dina pengar, sen försvinner du.
Lyle. Skynda på. Vi har inte hela dan på oss.
Rosie! Var fan har du varit? Jag har ju inte sett röken av dig.
- Hej, lillkillen. - Jag kommer in strax.
- Är du okej? - Ja, jag mår kanon.
Lyle?
Han heter Lyle och är fem. Han hängde i en garderob och fick den över sig.
Jag tror hans armar är skadade, men kanske huvudet med.
Okej, Lyle, får jag ta en liten titt?
- Hon ska bara titta. - Några allergier?
- Nej, det tror jag inte. - Tygplåster.
Okej. Vi måste röntga honom.
Det är körigt i kväll, så ni kan få vänta på doktorn.
Jag vill till mormor.
- Jag vill till mormor. Snälla. - Det är okej, det är okej.
Är du Lyles mamma? Doktor Yousaf. Beklagar väntetiden.
Röntgenbilderna ser bra ut, men han behöver gipsas.
- När kan vi åka hem? - Vi kan inte gipsa med svullnaden.
Så det dröjer ett par timmar till. Förlåt att det blev en så lång natt.
Jävla skit...
6 missade samtal Susannah
- Var är han? - Han sover fortfarande.
Okej. Jag tar hem henne, så stannar du hos lillkillen.
Nej.
Det som är menat för dig går dig inte förbi.
20 år på bageriet kanske räcker för dig, men det räcker inte för mig.
Gå och hämta en kopp te till mig, älskling.
Vad är det med dig?
Jag behöver bara att du hjälper... hjälper mig.
Hjälper dig? Hjälper dig göra vad?
Är planen att lämna honom här medan du går på en fest?
Jag vet inte vem den här överklasskvinnan tror att du är -
- men hon hade inte ägnat dig en tanke om hon vetat sanningen.
Du har väl inte ens berättat för henne, va?
Hon har inte ens en aning om att du har barn.
Om du inte ens är beredd att erkänna deras existens -
- så finns det inget hopp för dig.
Och det finns klart som fan inget för dem.
Åk. Åk till Nashville. Gör vad det nu är som du vill göra.
Kom, älskling. Vi går och ser till din lillebror.
Rose-Lynn! Var har du varit?
Herregud! Jag trodde inte du skulle komma. Bandet fick lugna mig.
- Du ser trött ut. Är du okej? - Ja då. Ja, jag mår kanon.
- Jag mår jättebra. - Bra. Kom nu.
Du skrämde livet ur mig.
Tack.
För inte så länge sen flög en ljusglimt in genom min dörr -
- och påminde mig om varför jag blev förälskad i Glasgow.
Den här tjejen är precis som stadengallus.
Hon är rolig och framförallt så är hon helt orädd.
Och med er hjälp åker hon till Nashville för att göra det -
- som hon sattes på jorden för att göra.
Jag är så stolt över att känna henne och kalla henne min vän.
Mina damer och herrar, en applåd för Rose-Lynn Harlan!
Okej? Då kör vi.
Ursäkta. Kan ni bara ge mig fem?
Rose-Lynn. Vad händer? Vad gör du? Vart ska du?
Vad har hänt?
Åh, vännen. Kom igen.
Jag vet inte vad du ser när du tittar på mig, men det är inte jag.
- Vad pratar du om? - Jag är inte på toppen och inte fri.
Och det är så mycket jag inte kan göra ogjort: att jag åkte i fängelse -
- att jag kastade in heroin till tjejerna där som satt för knark.
Och vet du vad mer jag inte kan göra ogjort? Att jag fick två barn.
Två vackra barn innan jag var 18.
Wynonna är åtta och Lyle är fem.
Jag fick tolv månaders fängelse och lämnade två barn.
Det är sanningen. Inte det här.
Det där. De.
Allt som jag fick dig att tro att jag var är jag inte.
Förlåt, jag är bara...
Kom.
- Jag ser en ö där borta. - En ö?
- Är det en mussla? - Tror du att du kan öppna den?
Miss Harlan.
Jag tar vilket jobb som helst.
Hej då.
- Önskade du nåt? - Du kan få min önskning.
- Vem ska ha den första biten? - Jag.
Det är bara jag.
- Hej. - Har du lite tid?
Ja.
Du har redan gett mig nåt.
Vad är det här för?
Varför ger du mig det här?
Jag ville att du skulle ta ansvar.
Men det var aldrig min mening att ta ditt hopp ifrån dig.
Jag vet inte vad du pratar om.
Kanske finns det mer i livet eller kanske finns det inte.
Jag vet inte. Jag har aldrig rest längre än till Dunoon.
Men du måste åka iväg och se.
Nej. Jag kan inte dra igång allt det igen.
Det är slut.
Jag har alltid sagt att jag hade läst vidare -
- om jag inte hade varit tvungen att börja arbeta när jag var 15.
Jag ville bli farmaceut.
Men frågan är vad som stoppade mig.
Även efter att jag hade fått dig kunde jag ha studerat.
Men jag tror att det var enklare för mig att önska saker för dig -
- än att förverkliga dem själv.
Jag hade inte framåtandan.
Det är sanningen.
Men du... du har det.
Jag tar hand om barnen. Du åker.
Se vad som väntar på dig.
Var fick du alla dessa pengar ifrån?
Fantastiskt vad man kan göra efter 20 år på bageriet.
- Varsågod. Tack, snälla. - Ha det så trevligt.
- Hur länge är du i stan? - Jag vet inte.
Det beror på vad som händer.
Då önskar jag dig det som jag önskar alla som kommer hit.
Må alla dina hjärtesorger bli låtar och alla dina låtar bli hits.
Tredje dörren till vänster.
- Hur gör man för att sjunga? - Genom vår bokare. Vi har kölista.
- Allt står på sajten. - Om jag är här bara en kort tid då?
Här finns folk från hela världen.
Australien, Nya Zeeland, Tyskland.
Vi försöker alla göra samma sak.
Du vet, det är Nashville. Det är en branschstad.
Till slut möter du nån som känner nån som jobbar där de kan hjälpa dig.
- Vill du ha nånting? - Nej, det är bra.
Välkomna till Ryman, countrymusikens moderkyrka.
Just här föddes bluegrassen och här träffade Johnny Cash June Carter.
Här fann countrymusiken en publik utanför sin hemmaplan -
- och otaliga karriärer lyfte.
När Grand Ole Opry slog rot här 1943 -
- tog direktsänd radio och tv hit såna som Elvis Presley, Hank Williams -
- Johnny Cash, Marty Robbins, Minnie Pearl, Patsy Cline -
- och sände dem till vardagsrum runt om i USA.
När jag kommer
dit som jag ska
så kommer jag
att hitta rätt
och jag vänder mig om
och ser in i mig
och tar farväl
av ännu en dag
jag ska flyga
utanför denna dal
jag ska slå upp
portarna
och när jag kommer
dit som jag ska
så kommer jag
att hitta rätt
jag föddes
utan en viskning
jag föddes
under regnet
och när jag kommer
dit som jag ska
så kommer jag
att hitta rätt.
Du anar inte hur många som gör det där.
Sjappar från Wyatt på rundturen, går upp dit och sjunger en hel låt.
Jag trodde den lilla Disneyfjanten skulle ringa polisen.
Jag har ingen aning om vad du sa nu.
Men jag ska ut och ta en drink nästa lördag med min kompis Laurel.
Hon är nån höjdare på Curb Records. Så kom till restaurangen.
Nej. Nej. Tack, men...
Jag ska åka nu.
- Ger du redan upp? - Nej. Nej, jag har precis börjat.
Till flygplatsen, tack.
Mamma!
Åh, gud. Kolla på dig. Kolla på dig.
- Mamma, du är hemma! - Jag är hemma! Jag är hemma!
Har du saknat mig? Har du det? Hur mycket?
- Tio miljoner? - Ja.
Har ni tagit hand om mormor åt mig?
Som ni hör så är jag inte ifrån Nashville.
Jag är härifrån Glasgow!
ETT ÅR SENARE
Det här är en låt som jag har skrivit.
Ni har tur om ni får ut tre ackord ur mig, jag lovar.
Hur som helst, jag provar.
Jag har slitit ut stenarna utanför din tröskel
kommit och gått kommit och gått
du lämnade lyset tänt jag visste alltid det
jag skulle ha sagt tack för tusen mil sen
men jag stötte bort dig
stack en nål i en karta
sen for jag vilse i stormen
var tvungen att hitta min egen väg
göra mina egna misstag
men du vet att jag var tvungen att åka
ingen gul tegelväg
går genom Glasgow
men jag hittade en som är starkare än sten
inget går upp mot hemma
månen hänger lågt
över mitt fönster
skokartongen med drömmar gömd under min säng
följ strålkastarljuset till staden av guld
jag fick åka bort för att förstå att allt jag behövde fanns här
mamma, vi vet båda att det inte finns nåt
som lite tid och Patsy Cline inte kan fixa
var tvungen att hitta min egen väg
göra mina egna misstag
men du vet att jag var tvungen att åka
ingen gul tegelväg
går genom Glasgow
men jag har hittat en som är starkare än sten
inget går upp mot hemma
jag slår bara ihop klackarna
tre gånger till
där finns allting
som alltid har varit mitt
ingen gul tegelväg
går genom Glasgow
men jag har hittat en som är starkare än sten
inget går upp mot hemma
inget går upp mot hemma.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB