(Prolog)
(Băiatul Samurai și strămoșul fără cap)
Cu zece secole în urmă, înaintea Epocii Obedienței,
câinii alergau liberi, marcându-și teritoriul.
În încercarea de a-și extinde imperiul,
dinastia Kobayashi, iubitoare de pisici, a declarat război
și a atacat în forță patrupedele încrezătoare.
În ajunul anihilării canine totale,
un copil războinic căruia i s-a făcut milă de câinii năpăstuiți, cu viață de câine,
și-a trădat specia,
a decapitat capul capului clanului Kobayashi
și și-a gravat pe sabie următorul strigăt de luptă haiku.
Întorc spatele
Omenirii !
Înghețare panou.
Urma să fie cunoscut drept Legendarul Băiat Samurai, RIP.
La sfârșitul războaielor câinilor sângeroși,
corciturile învinse au devenit animale de companie inofensive:
domesticite, îmblânzite, disprețuite.
Au supraviețuit și s-au înmulțit.
Dar Kobayashi nu și-au iertat inamicii cuceriți.
(Fără câini)
NOTĂ PENTRU SPECTATOR:
Oamenii din această poveste vorbesc doar în limba lor
(tradusă ocazional de un interpret bilingv,
student străin de la un program de schimb sau dispozitiv.)
Toate lătraturile au fost redate în română.
(Insula câinilor)
Arhipelagul japonez, cu 20 de ani mai târziu în viitor.
Onorabilul Kenji Kobayashi (la a șasea legislatură)
Saturația Canină a atins proporții epidemice.
Febra Botului face ravagii în orașul Megasaki.
O avalanșă de purici, viermi, căpușe și păduchi
cade amenințător asupra cetățenilor.
Gripa Câinească riscă să treacă pragul dintre specii
și să intre în clasa bolilor umane.
La ședința specială de la miezul nopții, la Domul Municipal,
primarul Kobayashi de la prefectura Uni
emite ordonanțe de urgență, cerând un regim de carantină:
expulzarea și închiderea tuturor câinilor vagabonzi și domestici.
Prin decret oficial, Insula Gunoaielor devine o colonie de exilați.
ALUNGAȚI TOȚI CÂINII.
Salvați orașul Megasaki din prefectura Uni.
Insula Câinilor.
Sistemul nostru juridic permite: OPINIILE DIVERGENTE
Respect.
(Candidatul Partidului Științific: profesorul WATANABE)
Nu e corect față de câini.
Calea aleasă de primarul Kobayashi e nemiloasă și neștiințifică.
(Interpret oficial Nelson)
Timp de o mie de ani, aceste animale dârze ne-au iubit,
ne-au ajutat și ne-au apărat.
Acum, când sunt la ananghie, le întoarcem iar spatele ?
Un val de isterie anti-câinească ne-a întunecat judecata morală.
Dați-mi șase luni și vă aduc un ser.
Mai am puțin de tot, fir-ar !
SER GRIPĂ CÂINEASCĂ
Gripa Câinească va fi eradicată. Febra Botului va fi învinsă.
(Anti-câine)
Saturația Canină va fi adusă la un nivel acceptabil,
fără sterilizarea în masă !
STUDENT ACTIVIST PRO-CÂINE
Oare ce s-a întâmplat cu cel mai bun prieten al omului ?
CABINA INTERPRETULUI: IMAGINI ÎN DIRECT
Nu, nu !
Mulțimea cere ratificarea imediată
și aprobarea propunerii primarului.
Într-un gest de solidaritate publică,
primarul Kobayashi îi cere asistentului secur-ist, Major-Domo,
(Major-Domo Asistent secur-ist)
să pună câinele bodyguard al reședinței primăriei,
Spots Kobayashi,
la dispoziția Comisiei de Desaturație Canină.
Spots va fi primul câine deportat oficial din oraș.
(DECRETUL INSULEI GUNOAIELOR)
După șase luni.
ATENȚIE LA CÂINI ATERIZAREA INTERZISĂ3
Haite migratoare de animale domestice, bolnave și hămesite,
rătăcesc printre gropile de gunoi și râpele murdare, umblând după resturi.
Sută la sută pozitiv la testul pentru Gripa Câinească.
Simptome: pierderea greutății, amețeală,
narcolepsie, insomnie
și comportament extrem/agresiv.
Trei sferturi din ei prezintă și semnele Febrei Botului:
temperatură mare, tensiune mică,
toane și expirare nazală spasmodică.
Populația canină exilată e tot mai slabă, mai tristă și mai furioasă.
Disperată.
Stați puțin.
Înainte să ne sfâșiem unii pe ceilalți
ca o haită de maniaci,
hai să deschidem sacul și să vedem ce e în el.
Poate că nu merită osteneala.
- Ce ziceți ? - Nu știu ce să zic.
Poate.
Bine.
Un cotor de măr rânced; două coji viermănoase de banane;
o prăjitură cu orez mucegăită; o murătură uscată;
o conservă cu oase de sardine; un morman de coji de ouă;
o pipotă storcită și putrezită, plină de viermi...
Bine, merită.
Plecați de aici și nu vă mai întoarceți.
Văleu, Igor. Cred că ți-a mâncat urechea.
Nu mai rezist să mănânc gunoaiele astea.
- Nici eu. - Mi-ai luat vorba din gură.
Dormeam pe un puf din lână de miel,
lângă un radiator.
Acela e teritoriul meu. Sunt câine de interior.
Am apărut în 22 de reclame la Doggy-Chop.
Și uite-mă acum ! Nu mai trec de-o audiție.
Eu eram mascota unei echipe neînvinse de baseball într-un liceu.
Mi-am pierdut dârzenia. Sunt deprimat.
Eu vreau doar ce am avut mereu:
un regim echilibrat, îngrijire regulată și un control medical anual.
Cred că renunț.
- Când, acum ? - Da.
Nu există viitor pe Insula Gunoaielor.
Ați auzit zvonul, nu ? Despre Buster.
- Nu cred. - Îmi reamintești ?
- Cine e Buster ? - Fratele meu din altă fătare.
- Ce-a pățit ? - Sinucidere.
S-a spânzurat cu propria lesă.
Măiculiță !
Vreau la stăpânul meu.
Mă faceți să vomit.
Am văzut pisici cu mai mult sânge în boașe decât voi.
Nu vă mai lingeți rănile !
Ți-e foame ? Ucide ceva și mănâncă-l.
Ți-e rău ? Dormi mai mult.
Ți-e frig ? Sapă o groapă, bagă-te în ea și îngroapă-te.
Dar nu renunță nimeni aici, și nu uitați acest lucru niciodată.
Tu ești Rex !
Tu ești King !
Tu ești Duke !
Tu ești Boss !
Iar eu sunt Chief.
Suntem o haită de câini alfa înfricoșători și indestructibili.
Vorbiți ca niște animale de companie... dresate.
Nu înțelegi. Cum ai putea ? Ești...
Hai, spune-o. Sunt un câine vagabond, da.
NUTMEG
Cum de are blana așa de curată ? Nu există șampon pe Insula Gunoaielor.
Ați auzit zvonul, nu ? Despre ea și Felix.
- Care ? - Felix ? Nu.
- Ce-i cu ei ? - S-au împerecheat.
Cine e Felix ăsta ?
Cele pe placul meu: nu-s niciodată în călduri.
Avionul ăla pudel zboară aiurea.
- Așa e. - Ușurel.
- Ține-l drept. - O să piardă o aripă.
Partea întâi: „Micul pilot.”
- Un tip micuț. Nu prea are carne. - Da, e mort ?
- Așa pare. - Am o întrebare.
Îl mâncăm sau îl salvăm ?
- Încă nu știm. - Nu-l mănâncă nimeni pe micul pilot.
Nici măcar cadavrul. Câinii nu mănâncă stăpâni.
Nu ești liderul nostru. Suntem toți. Hai să votăm !
Cei care sunt de acord să nu-l mâncăm să zică „da”.
- Da. - Nu.
S-o luăm cu începutul:
îi deschidem casca pentru a putea respira (dacă e viu),
apoi încercăm să-i scoatem manșonul turbinei sparte
din cap (dacă nu-l omoară).
- Vi se pare corect ? - Da.
Spots ! Spots !
Am înțeles ideea. Îți cauți câinele pierdut, pe Spots.
- Îl știe cineva ? - Nu.
Referitor la întrebările
despre presupusa dispariție a pupilului său, Atari,
primarul Kobayashi nu are nimic de comentat
și le cere ziariștilor să respecte intimitatea reședinței primăriei.
Atari, în vârstă de 12 ani, a fost văzut ieri-dimineață
decolând cu un avion mic de pe pista Aeroportului Administrativ Megasaki.
După 24 de ore.
Mușc.
Îmi cer scuze. Nu-l băga în seamă. Are Febra Botului.
Vino după noi, te rog.
Nu l-am cunoscut, dar am întrebat pe alții.
Avea mulți prieteni.
Era foarte blând, din câte mi s-a spus.
Sigur, tu știi mai bine.
E puțin mai în față, pe stânga.
Cum ziceam, se pare că a fost un animal foarte agreabil.
Din păcate, nimeni n-a știut să deschidă cușca.
Cu trei ani înainte.
Singurul supraviețuitor din accidentul trenului de mare viteză,
un băiețel pe nume Atari, s-a trezit dimineață dintr-o comă profundă,
aflând de moartea tragică a părinților
și de intenția unchiului său îndepărtat, primarul Kobayashi,
de a-l adopta ca pupil al reședinței primăriei.
La externarea din Spitalul General Megasaki,
(Dezastru tragic)
Atari, care a suferit pierderea rinichiului drept
și fracturi multiple în accident,
(Părinți decedați) (Înmormântare tristă)
va locui în sediul izolat
al Conacului de Cărămidă,
unde va fi școlit în singurătate de profesori particulari.
(Reședința primăriei)
Lui Atari i-a fost alocată o gardă de corp
pentru propria protecție,
un câine-bodygu,ard foarte dresat,
pe nume Spots Kobayashi.
Ești noul meu stăpân. Mă numesc Spots. Sunt la dispoziția ta.
O să-ți apăr bunăstarea și siguranța pe timp nelimitat.
Cu alte cuvinte: sunt câinele tău.
Câine-bodyguard ! Nu de companie !
Te aud, stăpâne Atari.
Te aud. Te aud. Te aud.
(Sfârșitul SCENEI RETROSPECTIVE)
Nu !
Era nevoie de cheie.
(Universitatea Megasaki Laborator cercetare ser Gripă Câinească)
ECHIPA DE TESTARE
(Gripă Câinească: VINDECATĂ)
(Febra Botului: CURABILĂ)
(Diminuare fătări: 72%)
CUTIA NEAGRĂ
UNITATEA DE COMANDĂ MUNICIPALĂ (Divizia Hingheri)
- De unde-l ai ? - Ce ? L-am avut și înainte.
L-am furat de pe scheletul mort.
Nu se poate !
Hei ! A murit câinele greșit !
A murit câinele greșit !
A murit... A murit câinele greșit.
Nu e Spots.
Cine e ăla ?
Nu-l adulmec.
ORDIN EXECUTIV: Toți câinii rămân pe Insula Gunoaielor.
(Strict secret) (Strategie Criză Saturație Canină)
Kobayashi Robotics (Animal de atac militar)
(Gaz Wasabi)
(Închisoare câine)
Clanul Pumn-Încleștat (Contacte Yakuza)
DRONĂ DE SALVARE
UNITATE DE COMANDĂ MUNICIPALĂ
E abuz de copii.
- Chief, tu te lupți cu câinele-robot. - Ce ?
King, Duke, Boss ? Voi îi atacați pe hingheri.
- S-a făcut. - Eu îl apăr pe micul pilot.
La ordinul meu. Gata ?
Stați puțin ! Nu mă lupt cu niciun robot !
Sunt împotriva micului pilot.
- Nu cred în stăpâni. - Ești cel mai bun la încăierări.
Știm cu toții. Îți place să te bați.
Hai să votăm.
Cine e de acord ca Chief să se bată cu robotul să zică „da”.
- Da. - Nu.
Pe ei !
STARE - STAND-BY ACTIVARE
CĂȚELUȘ DE COMPANIE TRUC
Pupilul meu, Atari, a fost răpit împotriva voinței lui
de o haită de animale obraznice, infectate și contagioase.
Va fi salvat prompt, readus în siguranță
și pedepsit pe durata întregii copilării.
Cei cinci câini-răpitori au fost identificați
cu programul avansat de recunoaștere Colț-și-Coadă.
Vor fi, desigur, prinși și nimiciți cu violență.
Și lui Chief i-ar prinde bine un control. Arată cel mai rău.
Păcat că nu vorbește nimeni limba lui.
Șezi !
Pe asta am înțeles-o. Să luăm loc.
Șezi !
Chief ! Șezi !
Nu vreau.
Ești neascultător ! Șezi !
Nu.
N-aș bea-o, în locul tău.
E plină de produse toxice.
De unde știi ?
A băut și cumnata mea și i s-a înnegrit limba.
Ești femela lui Felix.
Poftim ?
Din câte am înțeles, te-ai împerecheat cu Felix, nu ?
Nu te privește.
Nu, nu vreau să spun că s-a întâmplat.
Zic doar că te-am recunoscut după zvonul pe care l-am auzit.
- O să-ți spun noapte bună. - Stai puțin ! Nu.
Stai. De la început. Cui îi pasă de Felix ?
Eu sunt Chief. Așa mă cheamă.
Înțeleg.
Mă prezint. Tu cine ești ?
- Credeam că știi totul despre mine. - Nu, nu știu nimic.
Ar fi trebuit să-mi țin gura. Sunt doar bârfe.
Mă rog, tu ești Nutmeg.
Deci mă cunoști, la urma urmelor.
La urma urmelor ? Da.
Ești câine de competiție, Nutmeg ?
Așa am fost crescută. Am fost îngrijită în acel scop.
N-a fost alegerea mea. Nu consider că mă reprezintă.
Dar uită-te în jur.
Ce mai contează acum ?
Să înțeleg că da.
Înțelege că: da, eram înainte.
Pot să vin lângă tine ?
Ai fost atacat.
Nimic nou. Să-l vezi pe celălalt.
De fapt, cred că era făcut din oțel inoxidabil.
N-am putut să-mi înfig colții în el.
Cine e micul pilot ? Ce a făcut ? De ce îl caută ?
Nu știe nimeni.
Ești vagabond, nu ?
Da, sunt vagabond.
Dar nu suntem toți ? Dacă stai și te gândești bine...
Ai fost dresată ? Pentru competiții.
Eram câine de competiție.
- Înseamnă că știi câteva trucuri. - Câteva.
Îmi arăți unul ?
Poate dacă ne cunoaștem mai bine.
Mi se pare corect.
Apropo, nu e adevărat. Despre mine și Felix. Dacă vrei să știi.
N-aș vrea să aduc cățeluși pe lumea asta.
Eu nu cred în stăpâni. N-am crezut niciodată. E împotriva principiilor mele.
Dar ăsta nu e un loc pentru un câine ca tine.
Locul tău e altundeva. Ai acte de identitate.
Sunt adultă, scumpule. Nu-ți face griji pentru mine.
Noapte bună.
Sper să ne mai vedem.
- Uite unul. - Ce anume ?
Ar trebui să învârt o bilă de popice de 4 kg
deasupra capului, dar trebuie să-ți imaginezi partea aia.
Mi-o imaginez.
O să-l ajuți ? Pe micul pilot ?
De ce aș face-o ?
Fiindcă e un băiețel de 12 ani.
Câinilor le plac băiețeii.
Spots, oricine ar fi, ar putea fi viu sau ar putea fi mort,
dar un lucru e sigur:
nu e prin preajmă.
Nu e în comunitatea câinilor.
Mai sunt vreo 500 de hectare necartografiate de teren japonez
pe Insula Gunoaielor.
De unde începem ?
Mai e și întrebarea sănătății mintale:
poate e din cauza manșonului turbinei înfipt în tâmplă,
deși nu-s sigur, nu-s doctor,
dar cred că micului pilot i-a sărit o doagă.
Acelea sunt inconvenientele.
Ați auzit zvonul, nu ? Despre micul pilot.
- Ce zvon ? - Care ?
Kobayashi e unchiul său îndepărtat. E pupilul primarului.
- Poftim ? - Mamă !
Oricum ar fi, hai să vedem avantajele.
Băiatul a zburat până aici și s-a prăbușit pe insulă
dintr-un motiv și numai unul: să-și caute câinele.
După cunoștințele mele, niciun alt stăpân,
nici măcar un stăpân uman, nu a făcut vreun efort în acest sens.
Ne-au uitat complet.
Propun să începem mâine, în zorii zilei.
O să traversăm Degetele Mijlocii. O să găsim remorcherul pe Dună.
Mergem la Jupiter și Oracle. Vor ști ce să facă.
Hai să votăm. Cine e de acord să zică „da”.
- Da. - Nu.
Cine a zis „nu” ?
- El. - Eu.
Din cauza puștiului o să fim adormiți cu toții. Eutanasiați.
Nu vom găsi câinele,
dar vom muri încercând.
Nu-i chiar așa de rău. Iar votul tău e depășit numeric.
ZIARUL ȘCOLII
(Cotidianul Manifestul) (ADUCEȚI-I ÎNAPOI !)
Candidatul Partidului Științific, profesorul Watanabe,
a fost astăzi arestat la domiciliu,
la Toho Mountain Ryokan,
după ce a criticat aspru aseară
(Aseară)
politica de Saturație Canină a Administrației Kobayashi:
(PROBLEME TEHNICE)
COTIDIANUL MANIFESTUL LICEUL MEGASAKI
Studenta străină Walker, de la programul de schimb.
Mulțumesc, redactor Hiroshi.
Mă știți. Vorbesc deschis și acest lucru stârnește vâlvă.
Scuzați-mă că voi vorbi pe șleau.
Primarul Kobayashi e un escroc și îl urăsc.
Are de-a face cu un congres divizat,
într-un an electoral contestat cu ardoare.
Mor câini pe o insulă deplorabilă.
Stăpânii creduli au fost spălați pe creier.
Candidatul Partidului Științific e reținut pe nedrept,
fără a putea recurge la un avocat.
Cineva pune ceva la cale.
Ai o teorie conspirativă ?
Am o bănuială.
Nu tipăresc bănuieli.
Ți-o dezvolt.
Eu cred că propaganda Domului Municipal
a încurajat în mod deliberat teama irațională de câini
și a suprimat remediul împotriva Gripei Câinești,
ca să promoveze în secret o campanie
de întărâtare a cetățenilor împotriva animalelor de casă nevinovate.
Poftim. Am spus-o.
Poți s-o dovedești ?
COLȚUL HACKERULUI
Nu știu. Sinceră să fiu: nu știu.
Partea a doua: „Căutarea lui Spots.”
Degetele Mijlocii de pe Insula Gunoaielor se unduiesc și șerpuiesc în aval,
intersectate în zigzag de conducte și viaducte ruginite.
Ruinele unui complex de servicii publice eșuat, distrus de tsunami.
Molozul unei centrale electrice părăsite, demolată de cutremur.
Rămășițele unui câmp industrial abandonat, distrus de o explozie vulcanică.
Clubul Sportiv al Vechii Insule a Gunoaielor, fără membri și uitat de tot.
Am o întrebare. Care e mâncarea voastră preferată ?
O porție dublă de Doggy-Chop la conservă,
amestecată într-un castron cu biscuiți Puppy-Snaps
și o vitamină fărâmițată deasupra.
King e purtătorul lor de cuvânt. E imaginea Doggy-Chop.
- Eram. - Era masa ta zilnică ?
Nu mereu. Stăpânul meu era profesor.
Nu eram bogați. A ta ?
Antricot de vită Kobe cu os, la grătar, cu sare și piper.
Era masa de ziua mea. În fiecare an.
Eu prefer frigăruile yakitori cu cârnăciori picanți.
Vânzătorul ambulant îmi păstra mereu una la meciuri.
- Duke ? - Înghețată de ceai verde.
Stăpânei mele îi plăceau dulciurile. Probabil o moștenesc.
Ați auzit zvonul, nu ? Despre Doggy-Chop.
- Reamintește-ne. - Ce zvon ?
- Au închis prăvălia. - Vai, nu !
Doggy... Doggy-Chop a închis prăvălia ?
Tu, Chief ? Care era mâncarea ta preferată ?
A mea ? Nu-mi pasă.
Gunoaie, mizerii, deșeuri.
Sunt obișnuit cu resturile.
- Da. - Desigur, n-am fost mereu câine vagabond.
- Stai. Ce-ai spus ? - Am zis că n-am fost mereu vagabond.
- Serios ? Nu mai spune ! - Ia povestește !
Am fost vânat de hingheri toată viața. Nu-s ușor de prins.
Am doar trei prinderi la dosar,
în sensul că am fost trimis la adăpost,
iar primele două dăți am scăpat în 24 de ore,
dar a treia oară...
am fost adoptat înainte să termin de săpat tunelul de evadare.
Era o familie mare. Cinci copii. Încă doi câini.
M-au aruncat în spatele furgonetei
și m-au dus în mijlocul pustietății.
Iarbă, copaci, piscină. Desene la televizor.
Într-o dimineață, o săptămână mai târziu,
băiatul mai mic, pe nume Toshiro,
m-a trezit la 6.15, vioi și zglobiu,
și a încercat să mă domesticească.
Nu voia să facă nimic rău. Se purta prietenos.
Dar se pare că l-am mușcat așa de tare, că aproape i-am retezat mâna.
Sânge în toată bucătăria.
L-au dus de urgență la spital,
iar eu am fost încuiat cu lacătul în șopron, cu lumina stinsă.
Am avut timp să reflectez.
Ce s-a întâmplat ? De ce am făcut-o ?
Habar n-am nici până în ziua de azi.
Cred că mă speriase.
Eu mușc.
În seara aia, o bătrânică, probabil bunica,
mi-a adus un castron de hibachi-chili.
Îmi place să cred că a gătit-o pentru mine, personal.
Poate erau doar resturi. Dar...
Ai o căpușă.
Mă rog, aia e mâncarea mea preferată.
Bătrânica a preparat un castron delicios de chili.
Și-apoi ce s-a întâmplat ?
Am săpat un tunel până dimineață, am sărit într-o remorcă
și așa am ajuns până la Megasaki.
Am fost mereu un câine vagabond, să recunoaștem.
Ne urmărește cineva.
TRADUCERE SIMULTANĂ
După cum știți, urâm cu toții câinii.
Dle director Fujimoto-san, președinte al Kobayashi Pharmaceutical,
ați introdus în secret megacantități de purici infectați
și larve contagioase de căpușă în centrul unei metropole,
provocând izbucnirea unei epidemii fără precedent.
Mulțumesc.
Dle general Yamatachi-san, comandantul Unității de Comandă Municipale,
ați supravegheat deportarea a peste 750.000 de animale în cușcă
într-un centru nelocuit de eliminare a deșeurilor, peste mare.
Bravo.
Dle supervizor Kitano-san, director al Kobayashi Robotics,
ați conceput cea mai promițătoare formă de viață artificială
din istoria tehnologiei corporatiste
și o nouă armă puternică, pe deasupra.
Bine lucrat.
Yakuza Nakamura-san, șeful Clanului Pumn-Încleștat,
ați eliminat toți opozanții pro-câine prin mituire,
extorsiune, intimidare și violență.
Complimentele mele.
Creierele au fost spălate. Roțile au fost unse.
Spaima a fost semănată.
Acum ne pregătim pentru stadiul final al teoriei conspirative:
terminarea permanentă a crizei de Saturație Canină.
(BUN VENIT CÂINI)
(Tabăra provizorie de relocare a câinilor de pe Insula Gunoaielor)
Credem că am recuperat o mostră viabilă de ADN
(Probă)
din acest obiect dintr-un echipament de aviație avariat.
(Manșon turbină spartă)
O vom analiza chiar acum, dacă sunteți interesați.
K HACKER DIVIZIA HINGHERI
DATE DE ZBOR CUTIA NEAGRĂ
Facem apel la toți iubitorii de câini să dea ascultare acestei transmisii.
Mayday ! Mayday !
(Interpret junior Ernie)
Zbor neprogramat cu un Turbo-Prop Junior în pericol deasupra râului Sapporo.
Defectarea motorului și...
desprinderea aripii stângi.
Voi încerca aterizarea de urgență pe coasta Insulei Gunoaielor.
Vă rog să notați următoarele:
gărzii mele de corp/câinelui-bodyguard Spots Kobayashi, dacă mai trăiește,
îi las toată averea mea.
Dacă Spots m-a precedat în viața de dincolo,
am rugămintea ca totul, inclusiv oasele mele și carcasa lui Spots,
să fie ars într-un crematoriu,
iar cenușa noastră să fie împrăștiată în cele patru zări.
Nu va polua prea mult acest tărâm trist.
Dacă supraviețuiesc, ignorați acest mesaj.
M-am dus să-mi caut câinele.
Tineri stăpâni din Megasaki: uniți-vă !
Lichior de terebentină. Limpezește mintea și încălzește oasele de câine.
S-ar putea să ningă la noapte.
Pe bune ? Mulțumesc foarte mult. Mamă !
Pentru cei care sunt interesați.
- Prezice viitorul. - Nu.
Înțelege televizorul.
Cauți un câine pe nume Spots.
- Câinele-Zero. - Câinele-Zero.
După cum știți, majoritatea câinilor de pe insulă
provin din cămine omenești, din medii domesticite.
Totuși, o mică populație de câini sălbatici, aborigeni
scormonește prin Ghenele Metropolitane de aproape un deceniu.
Povestea e ilustrată de graffiti, pe perete.
S-au născut în captivitate pe geana extremității
celei mai îndepărtate întinderi a insulei.
Fabrica de Testări Canine Kobayashi
Au îndurat multă suferință și cruzime
în mâinile foștilor stăpâni.
În cele din urmă, cu voia Domnului, au fugit
spre o libertate dură și disperată.
Unii spun că au murit în anii care au urmat,
înfometați și uitați de lume.
Alții spun că au înotat până la țărm,
dar pare îndoielnic. (Prea departe să înoți câinește.)
Unii spun că sunt încă cu noi,
în Cuticulele Îndepărtate, dincolo de Degetele Mijlocii.
Cunoaștem animalul pe care îl cauți.
A apărut în viziunile lui Oracle.
Se simte nevoia unei profeții:
Spots (dacă mai trăiește) poate fi,
chiar în acest moment, prizonier captiv,
răpit de acești câini sălbatici, neîmblânziți.
Oracle, ce crezi ?
Poftim ?
Continuați-vă călătoria. Aveți încredere în cauza voastră.
Norocul și izbânda să vă însoțească.
Ați auzit zvonul, nu ? Despre câinii ăștia aborigeni.
- Reamintește-mi. - Care e zvonul ?
Sunt canibali.
Vrei să zici că o să vrea să ne mănânce ?
Păi, sunt canibali.
(Otravă Wasabi)
LIVRARE CĂTRE:
Profesor Watanabe (În arest domiciliar la hotelul de oaspeți)
(Ieri. Miezul nopții)
(Candidatul Partidului Științific se otrăvește !)
(CONTINUĂ CĂUTAREA BĂIATULUI...)
Scena sinuciderii: TRECEREA INTERZISĂ
(Cercetări ulterioare INTERZISE)
Ne apropiem de capătul Vechii Insule a Gunoaielor.
La vest: râul Sapporo și orașul Megasaki.
La est: largul mării.
La nord: un drum lung, prost pavat peste o mlaștină mocirloasă,
ce duce la o groapă de gunoi radioactivă, poluată de deșeuri toxice.
- E destinația noastră. - Fantastic.
- Am înțeles. - Pregătiți-vă să săriți.
Atari, o să te trag cu dinții peste bord,
fiindcă nu-mi înțelegi planul.
Apoi ne întoarcem pe jos. Următoarea fază...
Unde s-au... Unde s-au dus ?
Ce caută acolo ? Cum s-a întâmplat ?
Ce e cu mașinăria asta ?
Dacă ne despărțim (ceea ce facem): rendez-vous la drumul pavat !
- Nu ești liderul nostru ! - Poftim ?
Nu ești liderul nostru ! Suntem cu toții ! Hai să votăm !
Cei de acord cu planul meu, rendez-vous la drumul pavat...
(Zdrobire, Compactare și Incinerare)
(O oră mai târziu)
PARCUL KOBAYASHI
(SALUBRITATE)
Să mergem.
(Trebuie să ajungi până aici)
Nu, nu te poți da pe Toboganul Pagodă.
Ești sub limita de siguranță. Hai să mergem.
Am stabilit un plan de urgență,
chiar dacă încă n-am apucat să votăm:
rendez-vous la drumul pavat spre Cuticulele Îndepărtate,
ca să-ți găsim câinele.
Ceilalți or fi fost zdrobiți, compactați și incinerați,
dar noi tot o să mergem. Hai !
Nu.
Repet:
nu.
Nu-s animalul tău de companie. Nu-mi ești simpatic.
Nu-mi pasă de tine. Și n-o să te aștept.
Mușc.
Mult noroc.
DĂ-TE ! (Toboganul Pagodă)
Nemernici. Vino aici, fă asta, fă aia.
Stăpânii noștri... Eu fac ce...
Bănuiesc că, dacă funcționa corect, am fi morți acum.
(BĂIATUL SAMURAI)
Nu-mi cere să-ți aduc bățul.
Aport !
N-auzi ? Nu aduc nimic.
Aport !
N-o fac pentru că mi-ai ordonat tu.
O fac pentru că mi-e milă de tine.
Bun băiat.
(Foarfecă de blană) (Tonic de păr) (Săpun antipurici) (Pieptăn) (Perie)
(Prima baie a unui câine vagabond)
De unde ai câinele ăla ? Seamănă cu mine, dar cu nasul roz.
Provin dintr-o fătare de nouă cățeluși, dar mi-au înecat surorile.
Nu suntem o rasă rară:
o corcitură de copoi cu blană scurtă și urechi oceanice pistruiate.
Nu mai înțeleg nimic. Am o senzație ciudată în stomac.
(Pentru Spots)
Biscuit.
Nu pot să accept. E pentru câinele tău.
Nu mi-a mai dat nimeni un Puppy-Snap până acum.
Nici nu știu ce gust are.
Bine, o să încerc.
Crocant. Sărat.
Se pare că-ți curăță și dinții.
E noua mea mâncare preferată.
Mulțumesc.
(Pupilul se luptă pentru câini ?)
(Articol în cinci părți al studentei Tracy Walker)
(Răpitori/Salvatori)
E frig aici în seara asta.
O să-l găsim. Oriunde ar fi (dacă e în viață): o să-l găsim.
Locuința gazdei Kikuchiyo Fostul district Megasaki (22.45)
Dle primar Kobayashi, lider ales al orașului Megasaki,
timp de 150 de ani, dv. și strămoșii dv., cunoscuți drept dinastia Kobayashi,
un alai de bestii ce urăsc câinii,
de marionete, infractori și supușii lor criminali,
i-ați trădat și i-ați dezamăgit pe cetățenii prefecturii Uni.
M-ați înfuriat la culme !
Dle profesor Watanabe, candidatul Partidului Științific, decedat.
Wasabi din sânge indica un nivel al otrăvii
de zece ori mai mare decât doza maximă necesară
pentru a opri inima unei balene.
De ce ați făcut-o ?
Atari Kobayashi, pupil adoptat al reședinței primăriei,
ai deturnat eroic un Turbo-Prop Junior XJ750
și ai zburat cu el pe insula...
Atari, cu eroism, după cum spuneam,
ai furat un avion mic pentru câinele tău și...
Mi-am pierdut șirul gândurilor.
La naiba !
M-am îndrăgostit de tine.
Partea a treia: „Locul de rendez-vous.”
(DRUM PAVAT CĂTRE CUTICULELE ÎNDEPĂRTATE)
Rex ! King ! Duke ! Boss ! Ați reușit !
- Ce-ai pățit ? - Am făcut baie.
- Ce ? Are săpun ? - Puțin.
Ești prea pufos.
- Am jucat aport. - Cu un băț ?
Cu o bucată de furtun de radiator.
Și i l-ai adus înapoi ?
Da.
E băiat bun.
PROGRAM AVANSAT DE RECUNOAȘTERE COLȚ-ȘI-COADĂ
Mie îmi spui ?
Eu am încercat primul să te conving să-i fii credincios.
Stați ! Aici e locul de rendez-vous. Unde vă duce vagonul ?
Crezi că am rezervat călătoria prin agenție ?
Încercam să ne salvăm dintr-un procesor rapid de gunoi,
în timp ce tu erai frecat și periat.
- Săriți ! - Unde ?
- Aici ! - Când ?
- Acum ! - De ce ?
- Cum ? - Hai să votăm !
Cei care sunt de acord să sară...
(Capăt de linie)
Cine e ăla ?
Nu-l adulmec.
(POTRIVIRE POZITIVĂ)
(După un minut și 45 de secunde)
UNITATE DE COMANDĂ MUNICIPALĂ
BLOCARE
Răspunde. Stăpâne Atari... Mă auzi ?
Câinele ăla e real.
(SCENĂ RETROSPECTIVĂ: „Colțul secret”)
La ce-ți folosește aia ? Ești tare de urechi ?
N-ai voie.
Câinii-bodyguard trebuie să aibă un prag auditiv 20/30 pentru atestat.
Prin cască primesc ordine și instrucțiuni.
Evident, sunt la curent cu anumite informații confidențiale,
datorită poziției mele de la reședința primăriei de la Conacul de Cărămidă.
Vrei să zici că cineva ar putea vorbi acum cu tine ?
Păi, bate doar până la o distanță de circa 22 m, așa că...
- Și cred că a murit bateria. - Am o întrebare.
Câți bani crezi că încasează primarul ?
Nu pot să-ți spun. E strict confidențial.
Și nu sunt câinele contabilului primarului.
Aia e Butterscotch.
A fost strivită alaltăieri într-un compactor de sticlă.
Nu, datoria mea este să mă concentrez exclusiv
pe protejarea pupilului primarului, Atari.
N-ar trebui să fiu prietenul lui, dar îl iubesc mult,
iar asta e o chestiune privată.
Am zis-o doar dintr-un motiv:
probabil o să murim cu toții aici,
și n-o să-l mai văd vreodată.
Mare neșansă !
Îți urez succes și ai grijă la câinii-canibali.
- Ce ? - Ce ?
- Să am grijă la... - Câinii-canibali.
- Câini care se hrănesc cu câini. - Ia-o de la capăt și repetă.
Auzi ? Nu-ți face griji.
Am auzit că-s niște câini-canibali, sălbatici, aborigeni,
prin zonă,
dar stai liniștit, ești într-o celulă cu încuietoare dublă.
Ia-o așa. Cred că ești mai în siguranță decât mine.
Riști doar să mori de sete și de foame.
Are încuietoare dublă. N-ai cum s-o deschizi.
(Antiefracție)
(Fabrica de Testări Canine Kobayashi) (Defunct)
Acum o să mă mâncați ?
Ce ai spus ?
Acum o să mă mâncați ? Am auzit că sunteți câini-canibali.
Te avertizez: voi fi nevoit să mă apăr
cu toate mijloacele disponibile.
(Accesoriu militar)
Cine ți-a spus minciuna asta ordinară ?
Am recurs la canibalism o singură dată,
cu multe luni în urmă, într-un gest disperat de supraviețuire.
Am mâncat un singur câine.
Se numea Fuzzball și era liderul haitei noastre.
Era deja în comă din cauza foametei,
așa că noi i-am curmat...
suferința și...
Și...
l-am consumat.
Am fi murit în mai puțin de-o săptămână fără acea hrană.
Eram pe moarte. Ne judeci pentru acest lucru ?
Să-ți fie rușine !
Te-am adus aici ca să te ajutăm.
Avem o cheie universală.
Deschide-i cușca.
Fuzzball era prietenul lui cel mai bun.
Vai, cred că l-am jignit.
Îmi pare nespus de rău. Nu știam.
Ce e aici ? De când ești aici ?
Se vede că ai fost maltratată.
Ești bine ?
Mă numesc Spots. Spots Kobayashi.
Cu ce te pot ajuta ?
(Finalul SCENEI RETROSPECTIVE)
Stăpâne Atari-san, mă auzi ?
Mă auzi, stăpâne Atari ?
Spots ?
Ești în pericol aici ! Nu trebuia să vii după mine !
Nu pot să te apăr eficient în aceste condiții !
Spots !
Vin !
Pe ei !
Veniți după mine !
Cine e de acord să-l gonim pe Chief din haită
și să nu mai vorbim cu el să zică „da”.
Da !
- Cum ai reușit ? - Un colț secret. Accesoriu militar.
Tehnic, aș putea s-o mai fac de 37 de ori,
dar apoi mi-ar fi greu să mestec carnea.
Bănuiesc că ești Spots. Te căutam.
Stăpâne Atari-san, am depus jurământ când mi-am asumat răspunderea
de câine-bodyguard oficial al reședinței primăriei.
N-aș putea încălca acel jurământ pentru nimic în lume !
Îți voi rămâne credincios necondiționat, ca singurul meu stăpân.
Dar s-a schimbat radical situația pentru mine
și pentru animalele de companie din Megasaki.
Am noi obligații pe care nu le-am prevăzut.
Am devenit liderul unui trib de proscriși,
care depind de mine pentru a supraviețui,
și o să fiu tată.
Cu profundă tristețe și umilință,
trebuie să te rog să mă scutești de îndatoriri
începând din acest moment.
Nenorocitule !
Dacă nu ne înecăm, te sugrum cu mâna mea.
Nu-mi pasă câți colți explozivi o să scuipi spre mine.
Ai idee prin câte a trecut micul pilot,
ca să încerce să te salveze ?
Cum îndrăznești ?
- Ești vagabond. - Da, și ?
Cum te numești ?
Ce contează ?
Ești din centrul orașului Megasaki. Se vede după accent.
Ești o corcitură de copoi cu blană scurtă și urechi oceanice pistruiate.
Te-ai născut într-un canal pluvial,
de sărbătoarea Recoltei Bambusului, acum fix șase ani.
Mă cunoști ?
Nu... Nu știu.
Sunt fratele tău mai mare cu cinci minute.
A trecut multă vreme, Chief.
Eu... Eu sunt avortonul ?
Nu mai ești.
Înregistrările de pe camere confirmă rapoartele inițiale
privind moartea pupilului, Atari Kobayashi,
și a celor cinci câini-răpitori, după-amiază,
în ecluza de la poarta Cuticulelor Îndepărtate.
Declarația lui Major-Domo de la Conacul de Cărămidă.
Viața unui orfan cu un viitor promițător a fost curmată înainte de vreme.
E cel mai urât coșmar al unchiului său îndepărtat.
Primarul Kobayashi vă cere să vă rugați, să trimiteți condoleanțe
și să îi sprijiniți pe oamenii harnici
de la Divizia Hingheri a Unității de Comandă Municipale.
Vă salutăm pentru curajul și devotamentul vostru
în pedepsirea neîntreruptă a tuturor câinilor răi.
NU CÂINILOR - FĂRĂ CÂINI ANTI-CÂINE
La început, înainte de erupția vulcanică
și de cutremurul care a declanșat un tsunami
care a devastat centrul,
existau 250 de animale întemnițate aici,
pe care se făceau experimente împotriva voinței lor.
Dacă te uiți bine, o să vezi că unii câini
încă mai au cicatrice și semne de la cercetare și abuz.
De fapt, e evident.
Ea e perechea mea, Peppermint. E la prima fătare.
A depășit termenul de-o săptămână.
Supraviețuitorii dezastrului au învățat să cultive...
Ce are acolo ? Ce are acolo ?
Biscuit. Biscuit.
Puppy-Snaps.
Am auzit că nici nu-i mai fac.
Ați auzit zvonul, nu ? Despre Kobayashi Pharmaceutical.
- Nu l-am auzit. - Ce zvon ?
Ei au inventat Gripa Câinească.
- Nu. - Normal.
- E logic. - De unde știi toate zvonurile astea ?
- Cine ți le spune ? - Nu știu. Oricine.
Câinii vorbesc, și eu ascult. Ca de obicei.
Îmi plac bârfele.
Spots !
Bufnița neagră are un mesaj.
A venit tocmai din celălalt capăt al insulei.
Adu-i o cană cu apă de canal, Chico.
Da. Înțelegem.
Are vești de la Ghenele Metropolitane.
- Metropolitane... - Liniște, vă rog.
Ascultăm, bufniță. Spune-ne mesajul.
(Cu 12 ore înainte)
O să ne otrăvească.
Noaptea Realegerilor:
când primarul Kobayashi se va reinstala în funcție,
va da ordin și va începe procesul de exterminare.
Oracle a văzut planul în viziunile ei.
Dacă electorii mă vor alege în Noaptea Realegerilor,
promit: terminarea definitivă și permanentă a crizei de Saturație Canină.
VOTAȚI CU KOBAYASHI !
Toate animalele din Tabăra Insulei Gunoaielor vor muri.
OTRAVĂ WASABI
S-ar putea să fie prea târziu;
dar, dacă bufnița neagră vă aduce la timp acest mesaj:
PERICOL AGENT EUTANASIERE ANIMALE
Duceți-vă în orașul Megasaki. Găsiți-ne stăpânii.
Faceți apel la popor. Opriți-l pe primar.
Salvați-ne.
Traversăm râul la noapte. Începeți imediat pregătirile.
O să te întâlnești cu o cățea pe nume Nutmeg.
Spune-i că Chief a zis: ne vedem în Megasaki.
CLUBUL DE TEATRU DE LA LICEUL MEGASAKI BĂIATUL SAMURAI
(ÎN MEMORIA LUI ATARI KOBAYASHI) (PUPILUL DECEDAT AL PRIMARULUI)
Ce noapte frumoasă !
Peppermint e în travaliu.
Vino să te așezi lângă mine.
E în regulă.
Stăpâne Atari, ești dispus să-l accepți pe fratele meu, Chief,
în calitate de câine-bodyguard în serviciul tău
de fost pupil al reședinței primăriei ?
Chief, ești dispus să îl accepți pe Atari ca stăpân direct,
să-l servești și să-i aperi siguranța și bunăstarea
cu tot curajul, fidelitatea și prietenia ?
Pot să fac asta.
Bine.
(Orașul Megasaki) (Insula Gunoaielor)
Un lapte cu cacao, rece.
Tracy Walker, Liceul Megasaki, Cotidianul Manifestul.
Ești fosta asistentă a profesorului Watanabe, Yoko-ono-san ?
O am ?
Prea târziu.
O am ?
Prea târziu.
Nu pasă la nimeni.
O am ? Am povestea ? Da sau nu ? Oficial !
Îmi pare rău pentru pierderea ta, dar știm amândouă: n-a fost sinucidere !
Trebuie să-mi dovedesc teoria conspirației !
Ben e mort. Nu viitor pe Insula Gunoaielor.
Sunt eșec.
Vino-ți în fire și poartă-te ca un om de știință !
Profesorul Watanabe nu se dădea bătut.
E... E serul ?
Remediul contra Gripei Câinești ? Tratamentul pentru Febra Botului ?
Sfârșitul crizei de Saturație Canină ?
Ultima doză.
Tracy:
ai grijă.
Partea a patra: „Lanterna lui Atari.”
Nu e corect !
Nu câinilor !
- Nu e corect ! - Nu câinilor !
NOAPTEA REALEGERILOR ÎN SEARA ASTA
ATARI TRĂIEȘTE !
Gripa Câinească n-are ce căuta în orașul Megasaki.
Febra Botului n-are ce căuta în prefectura Uni.
A venit momentul ca agresivii, terifianții
și insalubrii câini răi ai Insulei Gunoaielor să fie adormiți omenește.
Pentru binele lor; și, de asemenea: al nostru.
Dle general Yamatachi ? Aduceți animalul înlocuitor.
Șezi !
Au sosit rezultatele.
Rămâneți cu noi pentru calculul voturilor din Noaptea Realegerilor.
DINASTIA KOBAYASHI: 98,6% PARTIDUL ȘTIINȚIFIC (DECEDAT): 1,3%
Escrocul ăla ! Iar fură alegerile ! Hai să mergem !
Acest triumf zdrobitor e o fraudă de mari proporții,
și cerem renumărarea voturilor !
Respect.
Primarul le permite
studenților protestatari neautorizați pro-câine
o platformă pentru a-și exprima disensiunile.
Primarul Kobayashi are mâinile pătate cu sânge de câine ! Ca voi toți !
Atari a fost un erou.
Profesorul Watanabe a fost omorât.
Serul funcționează !
(Serul funcționează !)
Primarul e un escroc, și îl urăsc.
Minoritatea mică a iubitorilor de câini
a fost trimisă din străinătate de grupuri cu interese speciale,
pentru a provoca dezordine și a incita la anarhie.
Îi voi anula și îi voi invalida pe loc studentei străine Walker,
de la programul de schimb, viza de studiu la liceu.
VIZĂ DE IMIGRANT CARNET DE STUDENT
Va fi exmatriculată,
INSIGNĂ
i se vor confisca creditele
și va fi deportată oficial, cu primul zbor direct,
înapoi în Cincinnati, Ohio.
BILET
Primarul Kobayashi i-a cerut lui Major-Domo să-i aducă butonul roșu.
OTRAVĂ WASABI
Nutmeg !
Măiculiță ! Îmi simt plămânii liberi.
Echilibrul, balansat.
Am vederea ca de vultur, pentru prima oară, după luni de zile.
Mamă, ce ser grozav !
Stăpânul Atari, a cărui moarte cred că putem spune
că se pare că a fost raportată inexact,
(Nedecedat)
a cerut să citească o declarație în fața Adunării Generale.
Apoi se va retrage de la dezbatere și nu va răspunde la întrebări.
Dragă redactor Hiroshi al Cotidianului Manifestul, de la Liceul Megasaki:
într-o serie de articole,
scrise de o tânără reporteriță atrăgătoare din echipa ta,
ai adus la lumină marea nedreptate ce a avut loc
sub administrația Kobayashi.
Am petrecut mult timp în ultimele săptămâni
călătorind în compania animalelor
cărora primarul nostru le spune „câini răi”.
Sunt cele mai distinse creaturi pe care le-am cunoscut
în toți cei 12 ani ai mei de viață.
Vouă, cititorilor, oamenilor buni din Megasaki,
vă spun: ciclul vieții depinde mereu de un echilibru delicat.
Cine suntem noi și cine vrem să fim ?
Cine suntem noi ?
Am scris un haiku, să îmi exprim sentimentele
față de câinii suferinzi de pe Insula Gunoaielor.
E și despre natură, iubire, prietenie, nemurire și o bufniță neagră.
L-am intitulat: Lanterna lui Atari.
(Oare ce s-a întâmplat ?)
(Cu cel mai bun prieten al omului.)
(Flori de primăvară scuturate.)
A recitat un haiku.
Vă spun mai târziu.
Îi dedic acest poem unchiului meu îndepărtat, primarul Kobayashi,
care m-a luat la el când eram și eu un câine vagabond, fără adăpost.
Redactor Hiroshi, te rog să-mi prelungești abonamentul cu un an.
Atașez un cec în valoare de o mie de yeni.
Semnat, Atari Kobayashi, fost pupil al reședinței primăriei.
Nu e corect față de băiat.
Nu e corect față de câine.
Zice: „N-am onoare.”
(DECRET INSULA GUNOAIELOR)
Sfinte Sisoe !
Primarul a de-timbrat oficial Decretul Insulei Gunoaielor.
PRIMARUL E ESCROC ! (Admite corupția)
Fără glumă !
STARE - CĂȚELUȘ DE COMPANIE ACTIVARE
Major-Domo îl acuză pe primar că încalcă promisiunile electorale.
Îi iese abur pe nări !
Se lasă cu cafteală !
- Scuipă-i un colț ! - Nu-l am în vizor.
Prea mulți protestatari nevinovați. Vin imediat.
ÎNCARCĂ - ATACĂ - LOVEȘTE
Fugiți !
Fugiți ! Fugiți !
Fugiți !
EROARE DE SISTEM
BĂRBAȚI
(HACKUIRE REUȘITĂ)
Operație pe creier: ÎN CURS
Operație pe creier: TERMINATĂ
Operația pe creier a fost un succes.
Dar rinichiul stâng a cedat în urma stresului chirurgical.
Și dreptul ?
L-a pierdut într-un accident feroviar acum trei ani.
Luați rinichiul meu stâng...
și dați-i-l lui Atari-kun.
Transplant de rinichi: ÎN CURS
(PRIVEGHI CU LUMÂNĂRI) (Pentru Atari și Spots)
RUGĂCIUNE PENTRU ATARI ȘI SPOTS
Potrivit îndelungatului statut unic al prefecturii Uni,
în cazul decesului, dispariției sau urmării penale
ale candidatului ales,
la, în timpul, pe parcursul sau concomitent cu Noaptea Realegerilor,
toate funcțiile și autoritatea cu care a fost învestit sau învestită
vor reveni neîntârziat rudei și/sau moștenitorului acestuia sau acesteia.
Cu alte cuvinte,
Atari Kobayashi e noul primar al orașului Megasaki !
M-ați auzit bine: Atari Kobayashi e noul primar al orașului Megasaki !
Să sperăm că-i funcționează noul rinichi.
Frate, ce noapte !
(După o lună)
Viața din prefectura Uni a revenit la liniștea sa confortabilă.
Dragonii Megasaki și-au întrerupt șirul victoriilor,
pierzând uluitor în fața Elfilor Honda.
Doggy-Chop și-a redeschis toate cele 11 fabrici naționale,
iar Puppy-Snaps și-a reluat producția cu un produs îmbunătățit.
(Mâncare de pisici) (Apă de la robinet)
(Plăcințele cu aromă de crevete) (Rulouri de pește congelat)
Mita și corupția din politică
au scăzut la niveluri tolerabile, acceptabile.
Serul contra Gripei Câinești a vindecat toate animalele însuflețite din zonă.
Unii spun că niște câini rătăciți
continuă să umble și să scormonească pe Insula Gunoaielor.
Totuși aceste zvonuri n-au fost confirmate.
Dle primar Atari, considerăm toți că e o infracțiune
să maltratezi, să bați, să ucizi sau să țipi la câini în orașul Megasaki.
(Țarul de etică cu „Nutmeg”)
Nu asta e întrebarea.
Întrebarea e: care e pedeapsa corespunzătoare ?
(Ministrul Culturii cu „Daisy”)
Exact. Iar răspunsul e: pedeapsa cu moartea.
(Secretarul Apărării cu „Gondo”)
Ni se pare cam exagerat.
În orice caz, ar trebui să le dăm 30 de zile în serviciul comunității
și o amendă de nu mai puțin de 250.000 de yeni.
Ședința se suspendă.
TRAMVAIUL PRIMĂRIEI
Sunt pe recepție, stăpâne Atari.
GARDĂ DE CORP
(Accesoriu militar) (Îmbunătățit)
Cum e să fii un fost câine vagabond ?
O iau pas cu pas.
Săptămâna trecută, era să-i retez mâna unui lobbyist de la West Suzuki.
Au trebuit să-i facă transfuzie de sânge.
Cred că și-a căutat-o.
Posibil. Ai mai învățat vreun truc ?
Păi, da. Doar unul.
Pot să-l văd ?
Ar trebui să jonglez cu zece popice flambante,
deasupra cozii, dar trebuie să-ți imaginezi partea aia.
Mi-o imaginez.
Încă mai crezi că nu merită să aduci cățeluși pe lume ?
Îți zic când o să ne cunoaștem mai bine.
Mi se pare corect.
Prietenii mei cred că îmi place să mă bat, dar nu e adevărat.
Uneori îmi pierd cumpătul și-mi iese fum pe nări,
dar nu mi-a plăcut niciodată.
Nu sunt un câine agresiv.
Nu știu de ce mușc.
Nu sunt atrasă de animale domesticite.
Mulțumesc.
ÎN ONOAREA LUI SPOTS KOBAYASHI
(FOST CÂINE-BODYGUARD AL REȘEDINȚEI PRIMĂRIEI)
PENTRU SERVICIILE EMINENTE
CU RECUNOȘTINȚĂ, OAMENII ȘI CÂINII DIN MEGASAKI
Băiatul Samurai
NOAPTEA REALEGERILOR ÎN SEARA ASTA
ATARI TRĂIEȘTE !
RUGĂCIUNE PENTRU ATARI ȘI SPOTS
N U
ATARI TRĂIEȘTE
Traducere și adaptare Aurelia Costache