Yra legenda, gimusi prieš mūsų civilizacijos aušrą.
Buvo piktas dievas, toks piktas ir galingas,
kad degalams suėsdavo ištisas planetas.
Nedaug kas tikėjo, kad tai gali būti tiesa,
kol pamatėm Unikroną
savo pačių akimis.
Bet jis atvyko ne vien dėl mūsų planetos.
Jam reikėjo mūsų šauniausios technologijos -
Perkėlimo rakto.
Ir jam paimti jis pasiuntė savo stipriausią talkininką -
Rimbą.
Leidžiasi daugiau priešų. Nebeilgai būsim saugūs.
Ar turim raktą?
Turi jį paimt.
Paslėpk,
kad jis niekad nepakliūtų į rankas Unikronui.
Bet, Eiplinkai, mes galim kautis.
Ne. Svarbiausia - išsaugot mūsų Perkėlimo raktą.
Eik. Pasinaudok juo pabėgimui.
Ką darysi?
Aš jį sulaikysiu.
Laimėsiu jums laiko.
Tuomet pasiliksiu su tavim.
Ši kova mano.
Klausyk, jei Unikronas gaus raktą,
tai galės atidaryt portalą per laiką ir erdvę,
ir nebus galo pasauliams, kuriuos jis galėtų sunaikint.
Atėjo laikas tau vadovaut maksimalams,
Optimai Praimalai.
Vadinasi, tu šios planetos didis karys.
Turit tokį gražų pasaulį.
Čia tiek daug gyvybės.
Pikantiškumo.
Mano šeimininkas baigia išalkt.
Duok man Perkėlimo raktą,
ir jis pasigailės tavo namų.
Verčiau žūsim, nei leisim jam pasiekt kitas planetas.
Tebūnie.
Tarnystės galingajam Unikronui nauda.
Jie niekada nepasimoko.
Pavėlavai, Rimbe.
Tavo valdovas amžiams įstrigs šioje galaktikoje.
Ne!
Jo auka bus mūsų priesaika.
Kad apsaugotume raktą bet kokiomis priemonėmis.
Leidai jiems ištrūkt su Perkėlimo raktu.
Išnaršyk visatą ir išsiaiškink, kur dingo maksimalai.
Kai gausi raktą, panaudok ir perkelt mane prie savęs.
Taip, valdove.
Kai turėsiu raktą,
būsiu vienintelis valdovas.
TRANSFORMERIAI ŽVĖRIŲ PASIRODYMAS
1994 METAI
Gerai, mažuti.
Rodyk pinigus.
Štai taip.
Puiku.
Sonikai, pusryčiai jau paruošti?
Aš tau ne liokajus, Krisai.
Nagi, brolau. Jokių vardų etery.
Tailsas.
O, atsiprašau…
Kristoferis Diazas iš 974 Vilsono aveniu, butas 2-C, Bruklino.
Jokių tikrų vardų. Jie klauso.
Jokia slapta agentūra nesuka dėl mūsų galvos, Tailsai.
Varyk čionai, kol maistas karštas.
Bent jau bus tokie, kokie turi būt.
Štai, išlyginau.
- Jau buvau išlyginęs. - Kaip ir iškepei kiaušinienę?
Kaip suprast? Jie… pagardinti.
Nagi.
Valgyk, brolau.
Negaliu įveikt Bauzerio.
Labas rytas ir tau.
Išgerk kartu su vaistais.
Išgerk visą.
Tikrai gali jį pasiimt?
Taip. Ligoninė pakeliui. Aš turiu laiko.
Jei ta ponia administratorė bus darbe ir užsimins apie sąskaitą…
Tiesiog… Pasakyk jai, kad sutvarkysim.
Pasakysiu. Po šiandien galėsiu padėt labiau.
Sėkmės pokalbyje.
Nepamiršk juoktis iš jų pokštų. Baltieji mėgsta tokį šūdą.
- Mama, nesikeik. - Gerai!
Man vakare pamoka, grįšiu vėlai. Los quiero.
Aš tave myliu.
Paskubėk. Reikia į miestą.
Pala, pala.
Vėl skauda ranką?
Ne, nieko tokio.
Parodyk.
Krisai.
Sutinus.
Pjautuvo formos ląstelės blokuoja kraujotaką.
- Ar seniai tau taip? - Kelios dienos.
Juk prašiau, kad pasakytum apie tokius dalykus.
Kauniesi vienas ar mes kartu?
Kartu.
Namų komanda?
Namų komanda.
Du už dešimt. Gana viską liest.
Po galais, ne.
Krisai, sakiau neišleisti jo
iš lopšio šitaip atrodančio.
Tik tiek tegaliu.
Tiek to, brolau. Žiūrėk. Štai.
Biče!
Kada leisi išnaudot tavo gabumus ir užsidirbsi rimtų pinigų.
Sako negalintis sau leist kabelinės TV
„Sako bičas, kuris…“
Nusprendžiau nepirkt kabelinės.
Tai mano asmeninis būdas protestuot prieš vampyrišką šiuolaikinį kapitalizmą.
Sėkmės pokalby su tuo apdulkėjusiu kostiumu.
O… Ateinu.
Geras, bet ankilozauras buvo šarvuotas dinozauras.
Ačiū už kantrybę.
Praktikante.
Kviečiau tris kartus. Kodėl nepaskambinai?
Pamaniau, jei neskambinsiu, turėsiu daugiau laiko.
Atvažiavo policija.
Sustabdė meno aukcioną.
Savininkas teigia, kad visi kūriniai autentiški,
bet jie turi kitokią nuomonę.
Gerai.
Da Vinčio eskizas tikras.
Paveikslas - kopija.
Tikrasis yra Londono Nacionalinėj Galerijoj.
Romėnų vaza.
Vertinga, bet pensijoj už ją nepragyvensi.
Graikų prakeiksmo lentelė būtų brangi, jei nebūtų klastotė.
Iš kur žinai?
Matai raštą? Romėniškas.
Toj epochoj jo net nebuvo.
Supratau.
Pareigūnai, aš išsiaiškinau.
Da Vinčis - tikras.
O iš kur atsiradai tu?
Kas tu?
- Labai dailus, ar ne? - Taip.
- Iš kur jis? - Neseniai rado Sudane.
Vaikinai sako, kad čia Horas. V tūkstantmetis prieš Kristų. Nubija?
Šis simbolis tikrai ne hieroglifas.
Jei jis toks egzotiškas kaip atrodo, tai gausiu skiltį „Minervoj“.
Džiliana.
Gerai, komanda. Dirbam.
Gerai, kokios taisyklės?
Broliai pirmiau nei kekšės.
„Nebūk problema. Neieškok problemų.“
Nes turėsim problemų.
Žinau, žinau.
Gerai. Netrukus grįšiu.
Pone Diazai.
Žinau, truputį vėluojam apmokėt sąskaitą.
Tris mėnesius.
Kol skola nepadengta, nesivesi čia brolio.
- Sakiau. - Viską sutvarkysiu.
- Tik reikia laiko. - Galit vest jį į priimamąjį.
Nepriims, jei būklė nebus kritinė.
- Pone Diazai. - Jam vienuolika.
Jam vienuolika metų.
Krisai, turim eit.
- Kas atsitiko? - Pasakysiu vėliau.
Dingstam iš čia.
Sėskis čia.
Nejudėk.
Po konferencijos su Simpsono advokatu Howardas Wietzmanas…
- Galiu kuo padėt? - Taip.
Atėjau į darbo pokalbį su apsaugos vadovu ponu Bišopu.
Aš Nojus Diazas.
- Atšaukta. - Ne. Turbūt kažkokia klaida.
Tiesiai iš pono Bišopo.
Pone Bišopai!
Viskas gerai, Vokeri.
Aš Nojus Diazas.
Jis susipainiojo. Sakė, kad mūsų pokalbis atšauktas.
Atšauktas.
Kodėl? Telefonu sakėt, kad idealiai tinku šiam darbui.
Sakėt, kad tai tik formalumas.
Taip ir buvo, kol paskambino jūsų buvęs vadas.
Sakė, kad buvot drąsus, patyręs technikas, bet nepatikimas.
Negalėjo jumis pasikliaut. Jūsų mintys būdavo kažkur kitur.
Galiu viską paaiškint.
Turėjau pareigų namie. Mano brolis…
Turėjot pareigų Jungtinių Valstijų kariuomenei.
Pone Bišopai, pone.
Aš nebijau darbo. Tik…
Man labai reikia poilsio.
Klausyk. Negaliu leist, kad toks kaip tu sujauktų, ką sukūriau.
Toks kaip aš?
Jūs nieko apie mane nežinot.
Žinau, kad nemoki dirbt su komanda.
Dieve.
Klausyk.
Supermenas ėjo į daugybę pokalbių, kol gavo darbą „Daily Planet“.
- Bet niekad nepasidavė. - Aš ne Supermenas.
Gyvenimas ne komiksai.
Tik sakau. Kitąsyk tave priims.
Kito karto nebus.
Niekas mūsų neišgelbės. Mes vienui vieni.
Brolau, atleisk.
Viskas gerai.
Ne, negerai.
Visai negerai.
Žinai?
Eime.
Štai, brolau.
Eik viršun. Aš tuoj, gerai?
Ką sakei anksčiau?
Nori?
Ne. Nenoriu jokių saldainių.
Turi nurimt, brol.
Tavo energija veikia mano či.
Bet suprantu. Ir aš pirmąkart nervinausi.
Tau padės kvėpavimo pratimai.
Žiūrėk į mane.
Brolau, brolau.
Tiesiog nesu to daręs.
Žinau.
Bet tie turčiai…
Jie kasmet labdarai skiria toną šlamančių, kad jaustųsi geriau.
Jei žvelgsi iš holistinės perspektyvos, suprasi, kad darom jiems paslaugą.
- Ei, sveiki! - Gal baigsi?
Ką darai?
Tai nė kiek nepakenks jų kišenėms.
Viskas bus paprastai.
Tai kodėl pats visko nepadarai?
Todėl, tėvuk, kad aš organizatorius.
Nagi, įsikišk į ausį.
Tu rimtai? Ar jos bent švarios?
Ketvirtas ketvirtis.
Lieka apie 10 sekundžių. Kamuolys tavo rankose.
- Išmesk. - Ei, vaikine!
Netrankyk durelių…
Gerai. Einu į labdaros vakarą.
- Ką manai? - Gražu.
Galiu tau šį tą pasakyt?
Truputį pasidomėjau…
Nemanau, kad čia Horo statulėlė.
Tiesą sakant, aš tikra, kad ne jo.
Vaikinai nustatė maždaug 5 000 m. pr. Kr.
Bet nubiai…
Užmezgė kontaktą su egiptiečiais
tik po 600 metų.
Šis simbolis ne hieroglifas.
Manau, jis net ne iš tos pasaulio dalies.
Manau, galėtų būt actekų ar inkų.
Čia ne egiptiečių dievas, o kažkas kito.
Įdomu.
Išspausdink, gerai?
Taip. Štai taip.
Plaučiai teprisipildo.
Įkvepi… iškvepi.
Prašau, nekalbėk.
Gerai. Suprantu. Nemėgsti plepėt.
Bet šį tą tau turiu.
- Apiplėšimo dainų rinkinį? - Ne.
Išlaisvinantį dainų rinkinį.
Jauti?
Nesvarbu.
Gerai. Šitoj pastato daly nieko neturi būt.
Turėtum ramiai eit į priekį.
Pirma klaida. Čia pilna žmonių.
Klausyk, klysti - dieviška.
Elkis taip, lyg būtum ten savininkas.
Sveikas, brolau. Gera vėl tave matyt.
Neatrodyk įtartinas.
Prašau, prašau. Čia tu, brolau.
Gražūs akiniai. Nežinojau, kad tu su akiniais.
Ką darai? Mezgi pažintis?
- Viskas gerai? - Mes viduj.
Nagi.
Pažiūrėkim, kas tu iš tikro.
Mano šaltinis sakė, kažkur gale.
Jau kelias savaites.
Pilka mašina…
Su mėlyna juosta.
Nagi. Kaip rodė brolis Rykas.
Įkiši pro langą…
Truputį pajudini.
Užčiuopi, kur kliūna ir…
Taip.
Dabar užkalam pinigus.
Kalbėk su manim, biče.
Aš viduj.
Visai neskaudės.
Stop, stop, stop.
Ne, ne, ne.
Neteksiu darbo.
Mane pasodins į cypę.
Ji tikrai ne nubių.
Negali būt.
Kviečiu visus autobotus!
Šekit, šunsnuk…
Praimai, čia Arsi. Matau vaizdą. Į ką aš čia žiūriu?
Į kitus namus.
Kviečiu visus autobotus!
Ką aš darau?
Pakrantėj tuščia.
Gali išvairuot tą gražuolę. Viskas gerai.
Aš negaliu. Negaliu!
Nemoki su mechanine ar ką?
Ne. Tiesiog aš ne vagis.
Dabar tau egzistencinė krizė?
Terminas tam buvo, kai siūliau tau saldainių.
Nepaprastoji padėtis. Girdi mane, Miražai? Išsiskleidžiam.
Po galais, kas čia buvo?
Čia radijas. Mašina sekama. Dingstu.
Ei!
Velnias!
Ei, tu!
Lipk iš mašinos!
Bandau. Mašina užsivedė pati, prisiekiu!
- Žiūrėk. Negaliu. - Lipk lauk!
Ne! Palauk! Ką darai?
Nojau, kas per…
Rykai!
O čia kiečiausias pareiškimas!
Mašina važiuoja pati!
Nojau, tau viskas gerai?
Nežinau, kas dedasi. Ji nesustoja!
Ei, sustok! Stok! Kodėl neklausai?
Sulėtink.
Čia ne aš, o mašina. Ji apsėsta!
Ne, ne, ne.
Tau aukštas adrenalino lygis. Atlikim kvėpavimo pratimus.
Man nereikia pratimų! Mašina važiuoja pati!
Prakeikimas.
Rykai, ką darysim?
- Nojau, negirdžiu tavęs. - Rykai!
Nojau, aš ne…
Negali būt, kad jis mane paliko!
- Sustok! - Padėkit!
Ar jūs…
Važiuok.
Važiuok!
Tiltas. Tiltas… Suk į Viljamsburgą!
Persekiojam įtartiną automobilį. Sidabrinis „Porsche“.
Tu rimtai, brolau?
O, ne.
Velnias. Daryk ką nors. Meldžiu!
O, ne.
Ne.
Atsiliepk.
- Girdi mane, Miraže? - Mir… Ką?
A, Miražas…
Ei, ei. Lėčiau.
Oho! Buvo gerai!
Alyva tiesiog pulsuoja. Po galais.
Amžinai buvau uždarytas, biče. Neįsivaizduoji, kaip nuobodu!
„Miraže, slėpkis“.
„Miraže, neatkreipk į save dėmesio“.
„Miraže, „Didelis“ - tik filmas. Tu niekada nebūsi tikras berniukas“.
O čia buvo smagu. Su tavim smagu.
A, taip. Tau šito turbūt per daug.
- Traukis! - Ei, iš kur ta agresija?
Po gaudynių maniau, kad mes draugai.
Trenksi man?
Gal.
Šitaip?
Kietas. Man patinka.
Labai patinka.
Kas tu?
Kažkokia apsėsta mašina?
Ne. Taip nebūna. Aš ateivis.
Nežemiškos kilmės?
Nežemiškos? Bjaurukas krepšy?
Pažiūrėk į veidą. Mano vardas - Miražas.
Nagi, pliaukštelk.
Pliaukštelk man.
Štai taip. Dabar mes draugai.
Puiku. Renkasi visa gauja.
- Yra daugiau tokių kaip tu? - Kaip aš? Ne.
- Nelakstyk, kad tavęs nesutraiškytų. - Ką?
Tavim dėtas padėčiau tą vamzdį.
Nagi, nagi. Ką čia turim?
Miraže, ką padarei?
Atsivežei čia žmogų?
Optimai, ei! Gerai atrodai.
Pala. Nauji ratlankiai?
Tau buvo liepta slėptis.
Taip, taip. Beprotiškas sutapimas.
Kai paliepei lyg Optimas: „Autobotai, lėkit…“
Šitas tipas jau buvo mašinoj.
Bet jis kietas. Viskas gerai?
Negerai.
Kas tu, žmogau?
Aš niekas. Nieko nemačiau. Ir dabar nieko nematau.
Arsi.
Eilinis Nojus Diazas, JAV kariuomenė.
Daugybė pagyrimų. Elektronikos specialistas.
Cha. Jis kareivis.
Nepanašus į kareivį.
Ir pats nekaip atrodai.
Atleiskit, pone.
Tavo klaidas sutvarkysiu vėliau.
Energijos pliūpsnis, kurį pajutom, buvo 4 000 jotahercų ribose.
Žmonėms neaptinkamas.
Atkūriau šaltinį iš energijos aido.
Negaliu patikėt. Jis egzistuoja ir yra čia.
Po galais, ką aš matau?
Perkėlimo raktas.
Manyta, kad jis dingo prieš tūkstančius metų.
Kadaise jis atidarydavo erdvės ir laiko portalus
į energono turtingas planetas visoje visatoje.
Turi omeny energono turtingas planetas kaip…
Kibertronas.
Po septynerių ilgų metų Žemėje
pagaliau radom kelią namo.
Pala, tu man pakliūsi, Rykai.
Gerai, kur tas Per… Pra…
- Perkėlimo raktas? - Ačiū.
Naujam muziejuj Eliso saloj.
Susprogdinkim ir dinkim iš čia.
Negalim visko sunaikint ir pavogt rakto, Kamane.
Žmonės ims mus medžiot.
Turim veikt tyliai.
Ką daryt su juo?
- Ne. - Ką? Na jau.
Jis gali prasmukt pro tas mažas dureles,
pačiupt raktą, palikt skolos raštelį ir dingt.
Jis idealiai tinka.
Ką?
Ne. Prastas sumanymas.
Sutinku su Dičkiu.
Buvo visai gerai, bet…
Minutės pertraukėlė. Žinau. Ramiai.
Trumpai šnektelsiu su draugeliu.
Nepalik manęs su tais niurzgliais.
Mes - puiki komanda.
Tai tik laiko gaišimas.
Nesibrausiu į muziejų dėl kažkokių kosmoso robotų.
O dėl draugystės?
Arba…
Dėl pinigų?
Aha.
Padėsi gaut mums raktą, mes galėsim dingt iš šito luito…
Nesupyk. Rajonas visai neblogas.
Tada leisiu, kad mane parduotum.
Lambo.
Ferrari?
Indy?
Tau bus sumokėta, tada aš dingsiu.
Man tereikės įsibraut ir išeit?
Tik tiek. Visu kitu pasirūpinsim patys.
Kryžius virš kibirkšties, prisiekiu mirtim.
Garsiai nuskambėjo gana banaliai.
O kaip dičkis? Optimalas ar kaip jį ten?
Dėl jo leisk jaudintis man.
Sutarta?
Pavyko. Jis sutinka!
Nepaaiškinami Peru Glifai
Jūs robotai, pasiverčiantys mašinom. Nors atkeliavot iš tolimojo kosmoso.
Ir yra kažkoks raktas, nuo portalo į jūsų namus?
Jūs tai žinot, nes į dangų kyla šviesos stulpas,
kurio aš nematau, nes esu žmogus.
- Atrodo, tau tai keista. - Labai keista.
Žinai, kas keista? Kad Markis Markas išėjo iš „Funky Bunch“.
Girdėjau, jis dabar vaidins. Beprotybė!
- Kaip tai… - Na ir pasaulis.
Nesvarbu.
Stengiuosi gaut pinigų
ir išmest tavo piktą viršininką iš Žemės, kol nesprogo.
Nepriimk asmeniškai. Jis tik ilgisi namų.
Ir, manau, kaltina save, kad mes čia įstrigom.
Žemė turėjo būt tik stotelė.
Persigrupavę turėjom grįžt namo ir vėl kariaut.
Praimas kaltina save, kad čia įstrigom.
Ir mano, kad turi išspręst problemas.
Komanda, pasiruoškit. Prieky apsauga.
Puiku. Bus smagu.
Ne, brol. Turi pasikeist.
Pavirsk sraigtasparniu, kateriu ar dar kuo nors.
Sugalvojau daug geresnį dalyką.
Geras sprendimas.
Man nepatinka šis planas.
Taip. Miražas negarsėja ramumu.
Miražas bent jau vienas iš mūsų.
Neturėtume pasikliaut žmogum.
Jie mano draugai.
Žinau, vienas tau buvo geras, Kamane. Bet čia ne mūsų pasaulis.
Žmonės visad saugos tai, kas priklauso jiems.
Galim pasikliaut tik saviškiais.
Tiesa tau per skaudi!
Noriu, kad nebevažiuotum į tą kiną po atviru dangum.
Nakties paukšti, apieškok salą.
Pagaliau medžioklė eina į pabaigą.
Sveiki.
Prakeikimas.
Ei, jums viskas gerai?
- Jums viskas gerai? - Šalin!
Nemaniau, kad čia kas nors yra.
Štai jis.
Kas tu?
Aš…
Valytojas.
Apsauga!
Ne, ne. Nereikia. Viskas ne taip, kaip atrodo.
Atrodo, kad nori pavogt muziejaus turtą.
Gerai, gali būt panašu į tai.
Velnias.
Ei, ei. Jis vis tiek ne jūsų.
Sustokit!
Nurimkit. Leiskit paaiškint.
Leiskite...
Jis priklauso…
Tiems…
Tiems milžiniškiems robotams iš kosmoso.
Tikrai?
Man jo reikia.
Prakeikimas!
Ei, kas čia dedasi? Nė iš vietos.
Pasirodėt pačiu laiku.
Raktas.
- Sakei tiesą. - Taip.
Bet tie ne su manim.
Nudirkit jiems odą
ir atneškit man raktą.
Jis tavo.
Bičiuliai, mes ne vieni.
Autobotai, saugokit raktą!
Gaudyk!
Ne taip greitai!
Jie jau skraido? Po galais, kas tie tipai?
Neįmanoma!
Mėgaujuosi tuo sutrikimu,
kai žemesnis padaras susiduria su aukštesne galia.
Po galais, kas jie?
Tau viskas gerai?
Nesek paskui mane!
Ir neseku. Tik bandau pabėgt ta pačia kryptim.
Bėk!
Greičiau, greičiau!
Bėk!
Greičiau!
Atsargiai!
Ačiū.
Rimbe, matau raktą.
Praimai, nemanau, kad juos sulaikysim.
O, ne!
Dieve! Nuleisk mane.
Buvo labai baisu.
Šaunu. Tu vis dar gyvas.
Paimk raktą!
Nojau, dink iš čia.
Atstok! Nekenčiu vorų!
- Bėk, bėk! - Nemirk, nemirk.
Bėk! Spruk iš čia.
Taip greit išeinat?
Atsargiai!
Raktas!
Gana žaidimų. Pats paimsiu.
Ne tada, kai budžiu aš.
Nebijokit, žmonės.
Netrukus viskas baigsis.
Ir dar vadiniesi vienu iš Praimo gaujos.
Praimui būtų gėda.
Pavargau nuo smulkmės, kuri painiojasi po kojom.
Kamane!
O, kapitone, mano kapitone!
Ne!
Kamane.
Pridėsiu Praimą į savo kolekciją.
Maksimalai.
Gerai. Gal bus tikra kova.
Ne. Gavom tai, ko ieškojom.
Ne.
Negali būt.
Turim eit. Eikit su manim.
Tai mano kaltė. Ten turėjau būt aš.
Užjaučiu dėl netekties.
Neįsižeiskit, ponia. Bet kas jūs?
Mano vardas - Aireizor.
Aš maksimalė.
Karžygė iš jūsų praeities ir ateities.
A, taip. Tada aišku. Taip.
Pabėgom iš gimtosios planetos jos sunaikinimo išvakarėse.
Ieškojom prieglaudos ir slėpėmės čia, Žemėj.
Tu - maksimalė. Jūs - autobotai.
O kas tie, kurie mus užpuolė?
Terokonai.
Tamsaus, alkano dievo tarnai.
Tas dievas ryja planetas.
Unikronas.
Sakot, tas Unikronas ėda planetas, kad būtų gyvas?
Taip.
Ir pasotina savo tarnus kaip Rimbą
tamsia energija,
dėl kurios jis tampa nepažeidžiamas.
Jis absoliučiai priklausomas nuo Unikrono.
Unikronas užvaldęs Rimbo sielą.
Atsibuskit, mano tamsusis valdove.
Kelkitės.
Alkis mane žudo.
Ką suradai?
Išsigelbėjimą.
Galaktika ir vėl bus jūsų, valdove.
Turėjau pats paimt raktą.
Turėjau žinot, kad nevalia kliautis žmonėmis.
Pala. Kaltini mane?
Tyčia praleidęs dalį apie planetas ryjantį monstrą?
Per tave Unikronas pasinaudos raktu
ir suės visas visatos planetas.
Įskaitant mano gimtąjį pasaulį.
Jis neturi rakto.
Bent jau ne visą.
Kvaily!
- Čia tik pusė rakto. - Prašau!
Maksimalai…
Turbūt padalijo raktą.
Pasiteisinimai!
Surink raktą,
nes kitaip svajosi, kad būtum žuvęs su savo planeta.
Dėl saugumo padalijom raktą į dvi dalis.
Tada išsiskyrėm ir pasislėpėm.
Nežinau, kur kita pusė.
Kiek žinau, aš paskutinė iš savo rūšies.
Jis Peru.
Iš kur žinai?
Simboliai akmeny.
Tokie pat yra vienintelėj pasaulio vietoj.
Inkų Saulės šventykloj Kuske.
Tai vienas seniausių statinių Vakarų pusrutuly.
Spėju, kad tai ne sutapimas.
Jei susiejai simbolius su Peru, tą padarys ir terokonai.
Turim ten nukakt greičiau už juos.
Nužudyt Rimbą, paimt jo dalį ir surinkt visą raktą.
Palaukit, palaukit.
Norit rast kitą raktą
ir atnešt jį bičui, kuris ką tik jums įkrėtė?
Perkėlimo raktas - vienintelis kelias namo.
Bet jei jį gaus tas tipas, tai Žemei - galas.
Mūsų šeimoms… visiems!
Aš einu.
Jokiu būdu.
Neįsižeisk,
bet nepatikėsiu savo namų vyrukui, kuris negali apsaugot savų.
Čia mano planeta. Aš einu.
O tu?
Aš?
Kuo tu vardu?
Elena.
Elena…
Ar nuvesi mus į šventyklą?
Proga užkirst kelią pasaulio pabaigai.
Tiesą sakant…
Gelbėsi du pasaulius.
Taip.
Ei, čia tu, Sonikai?
Kodėl nemiegi, Tailsai?
Negaliu užmigt.
Per karšta?
Per daug žaidi tą žaidimą.
Pailsėk. Pailsinsi ir ranką.
Aš jį įveiksiu.
Statau už tave, brolau.
Mes nesitraukiam.
Nagi. Pamiegok, gerai?
Klausyk…
Turėsiu truputį išvažiuot.
Ir nežinau, kada grįšiu.
Kodėl?
O, velnias.
Ne, stok. Prašau. Išjunk.
- Prašiau sėdėt ramiai. Baik. - Negaliu išjungt. Nepyk.
Ten robotas?
Ne, ne. Grįžk į lovą.
- Išjunk. Liepiau sėdėt ramiai. - Tavo laidai užtrumpino man šviesas.
- Turiu lazdą. - Nurimk. Duok man.
- Jis sakė „lazdą“? - Pažadinsi mamą.
Žinau, tu robotas.
Krisai.
Ei, tu man įbrėžei!
Ką darai?
Su ateiviais jie taip nesielgia.
- Pažįsti tą daiktą? - Taip, mes…
Bendradarbiai. Bendradarbiai? Tu buvai manyje.
Klausyk. Kai sakiau, kad turėsiu išvažiuot.
Dėl jo ir jo draugų.
Bandom stabdyt pasaulio pabaigą.
Bus pasaulio pabaiga?
- Ne! - Gal. 60 prieš 40.
Juk žinai, kad aš to neleisiu.
Todėl turiu išvažiuot.
Susirinksiu daiktus.
Kietas vaikis.
Ką? Ne. Palauk.
- Tu niekur neisi. - Kodėl? Tave reikia saugot.
Per daug pavojinga, Krisai.
Turi pasilikt čia ir rūpintis mama.
Nes tu gali ir negrįžt.
Ei, robote.
Aš? Ką?
Prižiūrėk mano brolį.
Gerai?
Gerai, mažyli.
Ne, aš rimtai.
Jei jis nukentės, lauk manęs.
Nesijaudink. Pasaugosiu Nojų. Prižadu.
Namų komanda?
Namų komanda.
Vaikio didelė širdis.
Cojone muy grande.
Vu-Tangas jau čia, mažuti.
Tai bent inkognito.
Nagi, Praimai. Nusišypsok.
Neskaudės. Parodyk tą blogą sukandimą.
Gerai, kokiu transportu nusigausim į Peru?
Ar lėktuvu?
Man reikia pirmos klasės. Nes mano kojos labai ilgos.
Ką gi, jis lėktuvas.
Ne. Ne, tik nesakyk, kad skrisim su…
O, ne.
Bičiuliai!
Aš Stratosfera, padangių viešpats.
Taip. Aš eisiu į Peru pėsčiomis.
Dieve.
Atsiprašau.
Kai nervinuosi, dainuoju. Paprastai apsiraminu.
Pirmąkart skrendi?
Pirmąkart išvykstu iš Niujorko.
O, Dieve. Dieve.
Iš Bronkso, a?
Iš Bruklino. Visą dieną rytų Niujorke.
Aš iš Bušviko.
Tikrai?
Mudu su tėčiu eidavom į piceriją
Knickerbocker ir Greene.
Į „Tonio picą“? Oho.
Papasakok apie tėtį. Koks jis buvo?
40 metų dirbo taksistu.
Protingiausias žmogus, kurį pažinojau.
Galėjai kalbėtis su juo apie viską.
Apie istoriją, mokslą, kriketą.
Apie kriketą?
O jis nelankė koledžo.
Visad sakydavo…
Jei plačiai atmerksi akis ir ištempsi ausis,
tai gyvenimas parodys viską, ką reikia žinot.
Štai kodėl su viskuo sutikai.
Pamaniau, jei jis iš kur nors žiūri, tai…
Tai pamatęs, kad dukra daro tokią beprotybę,
tikrai ja didžiuotųsi.
Tikrai manai, kad tas raktas Peru?
Manau. Visi įrodymai veda į ten.
Jei taip ir yra, jei mes jį gausim,
tai turėsim sunaikint.
Ką?
Raktą jie sujungs tik turėdami abi puses.
Nebus rakto, nebus Unikrono, ir niekas nesuės Žemės.
Taip. Bet jie negalės grįžt namo.
Turim galvot apie mus.
Tau tereikia jį surast.
Visu kitu pasirūpinsiu.
Kaip manai, įliejus energono, jis sugrįžtų?
Greičiausiai.
Jei parsigabentume jį į Kibertroną.
Nederėjo nuvest mūsų taip toli nuo namų.
Oho! Vildžekui teks pataisyti vairo stiprintuvą.
Atsiprašau, kad vėluoju.
Mėgavausi harmoninga akimirka tarp nuoširdaus drugelio
ir nesudrumsčiamo vikšro.
Tokia ramybė.
Tėtuk. Iš kur tu?
Iš Kibertrono.
- Iš kur ta tartis? - Kokia tartis?
Žinai, noriu tik pasakyt, kad ji šauni.
Ketinau sakyt: „¿Yo, mira, papi, de dónde eres?“
Maždaug, nežinojau, kad ir tu moki ispaniškai.
Nes tada… Ar ne?
Truputį rasistiška, hermano.
Nenoriu pasirodyt… Na…
Kad ir kaip būtų, užduotis. Eikit paskui mane.
Bet jis robotas…
Iš kur čia rasizmas?
Bičiuliai, žiūrėkit.
Davei man senos bažnyčios koordinates.
Pažiūrėk.
Čia Santo Domingas.
Ispanai pastatė jį ant senos inkų šventyklos.
Teisingai. Aptikau šiek tiek energijos likučių apylinkėse.
Todėl spėju, kad raktas kažkur netoli.
Bet gali būt sunkumų ten pakliūt.
Inti Raimi. Šventė, per kurią uždaromas visas miestas.
- Vadinasi, dirbsim naktį. - Ne.
Rimbas jau gali būt čia.
Turim paimt kitą rakto pusę anksčiau nei jis.
Padarysim mudu su Elena.
Jūs nenueisit nė dviejų kvartalų.
Aplink bažnyčią apsauga.
Pro ją neprasibrausit.
Tada turėsim žaist pagal jus.
Dingsim jiems iš akiračio.
Įsiliesim į paradą.
Neblogas sumanymas.
O mes stebėsim, ar nėra terokonų.
Jei tik bus bėdų… einam vidun.
Nojau, galvok greitai.
Jei reikės pagalbos, tik šūktelk.
Užėmiau poziciją.
Pakrantė švari.
Nojau, Elena, laikas eit.
Įsiliekit. Elkitės natūraliai.
Autobotai turbūt paleido savo šunelius į šventyklą.
Miela.
Už mus nudirbs visą darbą.
Atnešk.
Raktas turi būt kažkur čia.
Taip.
Plytos XVII amžiaus.
O mes ieškom
daug senesnių mūrų.
Kas čia?
Tą patį ženklą turi Aireizor.
Bet ne taip išdėstytą.
Palauk. Matai?
Tai reiškia, kad kažkas yra po juo.
Dar vienas.
Štai.
Kas dabar?
Maniau, jis…
Indianos Džounso stilius.
Tu tikras?
Ne.
Rimbo nesimato?
Ne. Čia švaru.
Taip. Aplink tik grupelės.
Vykdyk užduotį, Miraže.
Praimai, išmok nusiramint.
Mes turbūt pirmi žmonės, įžengę čia per pusę tūkstantmečio.
Sonikai. Tu jau negyvas?
Ne.
Pavadinai mane Soniku?
Manau, šventykla.
Ko mes ieškom?
Matai simbolius ant šventyklos?
Sutampa su buvusiais kieme.
Manau, tenai.
Manau, radom tai, ko ieškojom.
Visad buvo smalsu,
koks jausmas atrast tikrą artefaktą.
Gerai…
Nagi, stumk.
Tu stumi?
Taip, stumiu.
- Palauk. Kas? - Leisk pagalvot.
O, ne. Kur jis?
Kartais būna… lyg netikras dugnas.
Žiūrėk. Atrodo, kažką radau. Matai simbolius?
Mačiau tokius ženklus. Aireizor skulptūrėlė muziejuj.
Jie nauji.
Čia ne Perkėlimo raktas.
Jie du.
Miraže.
- Judėk toliau. - Duok sekundę.
Bėk!
Greičiau, greičiau! Miraže!
Turim bėdą. Vienas iš tų daiktų yra čia!
Kur jūs, bičiuliai?
Laikykitės. Atlekiu.
Autobotai pajudėjo.
Jie turbūt rado raktą.
Nagi!
Aireizor, kur žmonės?
Jie po žeme. Traukia į rytus, į džiungles.
O, ne. Jie sėdi mums ant uodegos!
- Daryk ką nors! - Ko iš manęs nori?
Visąlaik turėjai ginklą?
Praimai, po galais, ką darai?
Atsiimsiu iš Rimbo raktą, tada…
nurausiu jam galvą.
Bičiuliai!
- Man reiktų pagalbos. - Kas nors kvietė pastiprinimą?
- Stabdyk! - Ką?
Stabdyk!
Čia už Kamanę!
Ateik čia.
Laikykis!
Man patinka tavo užsidegimas, Praimai.
Bet tu mirsi šiose dulkėse.
Nerasčiau geresnės vietos tave pakast.
Pribaigsiu tave, Rimbe.
Duodu žodį.
Jie sprunka.
Ne šį kartą.
Girdžiu vandenį.
Kur mes?
Kas čia buvo?
Kas jūs?
Ir kodėl ieškot rakto?
Ei, Donki Konge, nelįsk prie mano draugų.
Miraže?
Nebijokit. Valdau padėtį
Oho!
Svetimųjų pavojus!
Ei, ei!
Ne taip greit.
Ei.
Čionai, kačiuk.
Atsitraukit!
Antrą kartą neprašysiu.
Ne. Visi liaukitės.
Aireizor.
Praimalai.
Maniau, tu dingęs. Visi!
O kiti…
Ar jie…
Likau tik aš.
Praimai, čia mano gentainiai maksimalai.
Rainoksas.
Čitoras.
Atleisk, kad išgąsdinau, broli.
Išgąsdinai? Prašyčiau.
Neišsigandau. Čia tik variklio alyva.
Ir mūsų lyderis, Optimas Praimalas.
Optimas Praimalas?
Pavadintas tavo garbei, legendinis Kibertrono kary.
Man garbė.
Aireizor, džiugu tave matyt, sena bičiule.
Bet nesitarėm, kad atsivesi čia kitus.
Bijau, kad sulauksim ir blogų naujienų.
Rimbas atvyko į Žemę.
Jis mus rado.
Ir turi pusę rakto.
Turim rast antrą pusę anksčiau už jį.
Bet urve jos nebuvo.
Buvo. Bet seniausiai perkėlėm ją į saugią vietą.
Kur ji dabar?
Eikit su manim.
Atrodo nelabai kaip.
Kai Rimbas paliečia, lieka žymė.
Bet man viskas bus gerai.
Ei, tenai pavadinai mane Soniku.
Taip.
Tavo broliukas sakė, kad nedera etery sakyt tikrų vardų.
- Pala. Kalbėjai su Krisu? - Aha.
Jis davė man šitą, kad tave stebėčiau. Laikyčiausi duoto žodžio.
A, čia.
Kitą kartą įtrauk perspėjimus.
Ne, pasilik sau.
Manau, man tinka labiau.
Tik neklausk, iš kurios mano kūno dalies.
Tai kas jūs?
Mes maksimalai - pažangi rasė.
Mūsų užduotis - skleist gyvybę visatoj.
Su Perkėlimo raktu lankėm jaunuosius pasaulius.
Naskos linijos, Tikalo šventykla…
Visa tai jūs, ar ne?
Ne mes.
Negalim savintis žmonių genialumo.
Bet turėjot raktą. Kodėl likot šitam pasauly?
Kai Unikronas sunaikino mūsų pasaulį,
davėm priesaiką saugot gyvybę,
kad ir kiek tai kainuotų.
Žemė buvo saugus prieglobstis.
Čia Amaru.
Jis ir jo šeima - paskutiniai iš genties,
kuri prižiūrėjo mus šimtus metų.
Kai atvykom, jie dalijosi su mumis savo pasauliu.
Kartu saugojom jų žmones…
Ir mūsų paslaptį.
Jūs susivienijot su žmonėm.
Taip.
Jei duosi mums raktą,
rytoj aš įjungsiu spindulį ir prišauksiu Rimbą.
Maksimalai jau paaukojo vienus namus, kad apsaugotų visatą.
Nerizikuosiu prarast dar vienų.
Žinau, kad kaip lyderis tu supranti.
Jis ne toks Optimas Praimas, kokį įsivaizdavau.
Na, jis tiek daug prarado.
Žus dar daugybė kitų, jei raktas atsidurs ne tose rankose.
Jei turėtum kitą progą išgelbėt mūsų namus,
ar ką nors darytum kitaip?
Optimai, ateik. Noriu tau kai ką parodyt.
Tavo draugas ras čia ramybę.
Čia grynas energonas.
Slėnyje jo daug.
Ar jis atgaivintų Kamanę?
Užjaučiu, bet dabar energija intertiška.
Reikia didelės galios ją pažadint.
Didesnės, nei čia apskritai yra.
Matau, stebiesi, kad patikėjom jiems raktą.
Taip.
Aš tarp jų jau seniai.
Jie pasižymi ne tik tuo, ką mato akis.
Juos verta gelbėt.
O jei nesunaikinom?
Gal yra kitas būdas išgelbėt mūsų namus?
Elena, gyvenime padariau daug klaidų.
Dabar viskas kitaip.
Čia negaliu suklyst.
Negaliu nuvilt savo šeimos.
Tu kaip jis. Žinai?
Kaip kas?
Optimas.
Aš rimtai.
Jis irgi jaučia.
Ką jaučia?
Sunkią naštą.
Bando ant pečių nešt visą pasaulio svorį.
Manai, kad jis - generolas, rėkiantis įsakymus, bet…
Kai į jį pažiūriu,
matau vyresnį brolį, kuris stengiasi apgint šeimą.
Gerai jautiesi?
Aireizor.
Jaučiu Rimbą.
Jis mano prote.
Bėk, Elena!
Ne!
Aireizor!
Jie mus surado.
Visi, į gynybos pozicijas!
Nojau, saugok raktą.
Kur nors pasislėpkit su Elena.
Mes turim apsaugot žmones.
Pasiilgot manęs?
Nojau, Elena, bėkit!
Turim jį sunaikint.
Nojau!
Ne!
Nereikia.
Žinau, kad nori apsaugot žmones.
Bet jei sunaikinsi raktą,
mes amžiams neteksim namų.
Mums nereikia rinktis.
Prašau, Nojau.
Elena!
Bėgam!
Elena!
Pala. Ar aš tavęs dar nenužudžiau?
Ne! Aš - maksimalas, kuris išplėš iš tavęs kibirkštį.
Dar pažiūrėsim.
Nudėk juos.
Aireizor, ne!
Daugiau nebegaliu tvardytis.
Kovok, Aireizor.
Prisimink mūsų priesaiką, Praimalai.
Kad ir kiek kainuotų.
- Neišlaikau! - Aireizor, ne!
Praimalai!
Viskas gerai.
Pirmyn.
Praimalai.
Kad ir kiek kainuotų.
Elena! Elena, pažiūrėk į mane.
Tu sveika?
Rimbas paėmė raktą.
Kelkis, visagali Unikronai.
Išmušė tavo valanda.
Atleisk, Nojau.
Kovojai už saviškius.
Net negaliu ant tavęs pykt.
Mano tėvynėj tikima,
kad kova su tamsa tęsis,
kol visi išvien.
Buvau tą pamiršęs.
Tu koveisi už savo tikslą, aš - už savo.
O turėjom išvien kautis su tamsa.
Bet aš dar nebaigiau kovos.
Gerai, visi. Susirinkit.
Pirmyn
Turi būt būdas sudorot tą tipą.
Per vėlu.
Perkėlimas jau aktyvuotas.
Jis turi daugiau energijos nei supernova.
Jei nutrauksim, sprogs kaip bomba.
Vienintelis būdas nutraukt procesą -
prisijungimo kodas, senovėj įdiegtas kaip saugiklis.
Gerai. Koks tas kodas?
Kodas buvo padalintas kaip ir raktas.
Gaila, antra kodo pusė žuvo kartu su Aireizor.
Ne, palaukit. Aš jį turiu.
Jos rakto pusė… Ten buvo ženklai.
Tokius radau ir urve, kur buvo taviškis. Kartu…
jie turėtų sudaryt visą kodą.
Vadinasi, turim šansą, ar ne?
Menką šansą.
To mums ir reikia. Jei parodysi kelią, Praimalai.
Gerai.
Turim judėt greitai.
Bus nedidelis langas, kol portalas pakankamai atsivers Unikronui.
Tiltą jungia eilė tunelių.
Jie per maži maksimalams, bet…
Bet ne žmonėms.
Jei Nojus ir Elena pasiektų centrinę anteną,
galėtų įvest kodą ir ją išjungtų.
Tada išimtų Perkėlimo raktą
ir išjungtų portalą, Unikronui neįžengus į mūsų atmosferą.
Bet Rimbas stebės kiekvieną mūsų žingsnį.
Ir jokiu būdu neleis paimt rakto.
Vadinasi, mes su juo kausimės.
Autobotai ir maksimalai kartu puls tiltą
ir įvilios Rimbą į kautynes.
O mes su Elena prasmuksim.
Atrodo, visi mes žūsim.
Jei lemta žūt,
tai geriau kovoje…
Visi kaip vienas.
Šis pasaulis jūsų, valdove.
Rimbe…
Jie grįžo.
Praimai.
Saugokit raktą.
Neleiskit jų ant tilto.
Maksimalai!
Autobotai!
- Riedam! - Riedam!
Rinoksai, Čitorai… Padidėkit!
Bent jau pėstininkai užkibo ant jauko.
Taip, bet ne Rimbas. Jis saugo raktą.
Gerai.
Čia turėtume patekt į Perkėlimo valdymo centrą.
- Paimam raktą ir nešdinamės. - O ką darysi tu?
Nukreipsiu Rimbo dėmesį.
Ne. Vienas Rimbo neįveiksi.
Nurimk. Aš Miražas, pamiršai?
Ei.
Vienas, du… Trys!
Op! Štai jis. Bum!
Turim paskubėt.
Slėpkis!
Kas nors rimtai man pasipriešinkit.
Nori kovos? Gausi.
Jis buvo mano.
Ne!
Nepataikei.
Nojau, eik prie rakto.
Miraže!
Ir ką čia turim?
Elena, bėk!
Narsu… bet bergždžia.
Ei! Nelįsk prie mano berniuko!
Miraže!
Niekas neprisimins šitos apgailėtinos planetos.
Ir niekas neprisimins tavęs.
Miraže, ką darai?
Tęsiu žodį.
Miraže, ne!
- Nagi, turi stotis! - Viskas gerai, Nojau.
Namų komanda.
Miraže!
Miraže?
Miraže.
Nužudyk kitą žmogų.
Unikronai.
Koveisi narsiai.
Bet šis pasaulis jau mano.
Pavėlavom.
Ei!
Žiūrėk!
Ei, Nakls.
Tu ten?
Baigiau.
Sonikai.
- Krisai! - Nojau?
Kas dedasi?
Kur Miražas?
Jo nebėra.
Nebėra?
Ne.
Man labai gaila, Krisai.
Aš nelaimėsiu.
Bet ir nepralaimėsi, ar ne?
Norėčiau, kad tai būtų tiesa…
Bet negaliu.
Taip, tu gali.
Ne.
Ne, broli. Aš - ne tu.
Nekenčiu sirgt.
Kai norėdavau pasiduot,
tu visad sakydavai, kad turiu eit į priekį.
Bet dabar mano eilė.
Eik į priekį, Nojau.
Laikai save nieku… Bet tu stipriausias vyras, kokį pažįstu.
Jūs tokie mieli.
Miraže?
Tu gyvas!
Taip, bet…
Turėsi sėst prie vairo.
Tu gali.
Nes tu mano brolis.
Tu Nojus Diazas ir Vilsono aveniu,
2-C buto, Brukline, Niujorke.
Jokių vardų etery.
Pamiršk.
Tegu jie žino, kas tu.
Ei, Rimbe!
Prisimeni mane?
Manai, gali vienas mane sudorot?
Jis ne vienas.
Nekelsiu kojos iš Bruklino.
Energonas.
Praimai!
Nojau!
Jūs man rimtai įkyrėjot, žmonės.
Kamane!
Vėl tu.
Turėjai būt negyvas!
Atvažiavau čia įkrėst į kailį.
Džiaugiuosi, kad grįžai.
Visi saugokit tiltą!
Elena, išjunk.
Turim ją pridengt.
Išvalysim kelią.
Apie tai ir kalbu.
Surinkt prisijungimo kodą. Ar gali būt sunku?
Turbūt juokaujat.
Tik tu ir aš, Rimbe.
Užbaikim viską amžiams.
Valdove, pastiprinimas.
Gerai. Tvarka.
Varom, Kamane!
Pasisveikink su mano draugužiu.
Turim skubėt!
Paskutinis.
Mirk, bjaurus šuns…
Nepamatysi, kaip Unikronas užvaldo šį pasaulį.
Tau pavyko!
Bruklinas, mažute!
Ne!
Unikronas nugalės!
Elena!
Man jau gana!
Laikas tau parodyt tikrąją Praimo galią!
Tai priklauso mano draugui!
Skydelis…
sunaikintas.
Aš negaliu sustabdyt.
Autobotai, maksimalai.
Atsitraukit į saugią vietą.
Aš pats sunaikinsiu raktą.
Praimai, ne!
Turi būt kita išeitis.
Kamane, saugok juos.
Tavo auka tampa mūsų priesaika.
Ačiū, mano draugai.
Kamane!
Negalim jo palikt!
Visi… Paskui mane!
Ne, Praimai.
Duosiu tau viską, ko norėsi.
Tuomet mirk.
Nojau.
Laikau.
Paleisk, Nojau.
Gelbėkis pats.
Kol visi išvien.
Spausk, Praimai.
O, taip!
Unikronas… Jis negyvas?
Spąstuose. Tačiau nežuvęs.
Blogio niekada nesunaikinsi visiškai.
Jis gali sugrįžt.
Tegu pasirodo.
Vieningi… mes jį sunaikinsim…
Kartą ir visiems laikams.
Aš, Optimas Praimas,
autobotų lyderis.
Mes praradom Perkėlimo raktą,
o su juo ir galimybę grįžt namo.
Bet įgijom sąjungininką
kovoje su blogio jėgom.
Su jėgom, kurios pavieniui mums per daug galingos.
O išvien gal ir turim galimybę.
PASLAPTINGA AUDRA VAKARŲ PUSRUTULY
Aš Nojus Diazas.
Ką turėtumėt apie mane žinot?
Užaugau Brukline.
Turiu broliuką, kuris vadina mane Soniku.
Jei reikės padėt išgelbėt visatą, kad būtų išgelbėti mylimi žmonės,
nedvejodamas tą padarysiu.
Sveiki, pone.
Atėjau į pokalbį dėl darbo. Nojus Diazas.
Pranešiu, kad jūs čia.
Šį sekmadienį laidoje „60 minučių“
kalbėsiuosi su Elena Voles. Ji neseniai atrado
požeminę šventyklą su katakombomis,
kurių amžius siekia 5 000 metų prieš Kristų.
Niekad nemaniau, kad padarysiu tokį reikšmingą atradimą.
Man tai svajonės išsipildymas.
Bruklinas, mažute.
- Jie jūsų laukia. - Ačiū, pone.
Liftas gale.
Kokios jūsų stipriosios pusės?
Be patirties
elektronikos srity, tobulinu įgūdžius dirbti komandoje.
Nejaugi?
Būsiu su jumis atviras.
Gyvenimo aprašymas trumpas.
Visai neseniai gavau darbą…
Tarptautinėje įmonėje.
Ar čia…
Ne. Neparašyta. Sutartis buvo trumpalaikė.
Puiku. Papasakokit apie tai.
Dirbau Pietų Amerikoj.
Turiu patobulint ispanų kalbą.
Mama dėl to labai džiaugiasi.
Suprantat? Žinot, kokios tos mamos.
Bet kol ten buvau…
tai vien tik dirbau.
Gaila. Girdėjau, Peru labai geras maistas.
Palaukit. Neužsiminiau apie Peru.
Bet ten ir buvot, ar ne?
- Aš buvau… - Kuske?
Jūs, Elena…
Ir jūsų… Nežinau… Pavadinkim, draugai.
Kas čia dedasi?
Daug apie jus žinom, ponia Diazai.
Kas jūs? CŽA, FTB ar…
Slapta vyriausybinė organizacija.
Niekur neminima.
Specializacija - globalios grėsmės.
Planetos apsauga ir panašūs dalykai.
Dabar mes karo įkaršty.
Ir norim, kad prisijungtumėt prie kovos.
Jūs su visa komanda.
Žinot…
Su tais dičkiais.
Neįsivaizduoju, apie ką kalbat.
Geras atsakymas.
Gerai.
Šiaip ar taip, noriu pasakyt.
Dėkingos tautos vardu
pasirūpinsim jūsų brolio Kriso sveikata.
Viskuo.
Nuo šiol jis visą parą turės prieigą prie geriausių pasaulio gydytojų.
Tie gydytojai neklausia apie pacientų sąskaitos balansą.
Jūs rimtai?
Išgelbėjai pasaulį, vaike. Tai mažiausia, ką galim.
Nežinau, ką pasakyt.
Sugalvosim.
Tavo broliui viskas bus gerai.
Beje, Krisas buvo teisus.
Etery - jokių vardų.
Mums reikia tokių kaip tu, Nojau.
Siūlau pagalvot.
Kareivis?
Nagi, mažute, parodyk.
Turėtų užtekt.
Taip?
Čia švaistom tavo įgūdžius ir mano patirtį.
Manau, neblogai pavyko.
Galim vadint moderniu menu ir parduot ponaičiams iš SoHo.
- Ne, neparduosiu. - Ką?
Kodėl?
Tu dėl tos policijos?
Sakiau. Aš tavęs nepalikau.
Lėkiau, kad juos atitraukčiau. Maniau, žinai.
Gerai. Tarkim, palikau tave, nors to nepadariau.
Dėl tavęs… matau išraišką. Tarkim, palikau.
Bet dėl kraujo, prakaito ir pinigų,
kuriuos sukišau į mašinos detales, jau esam atsilyginę.
Ne dėl to.
Ši mašina ypatinga.
Ši mašina surinkta iš nuolaužų.
Lažinuosi, net neužsives.
Lažiniesi?
Ei, Miraže.
Taip. Tavo bičas sugrįžo!
O tas tipas sakė, kad neužsivesiu.
SKIRTA BRIANUI GOLDNERIUI,
AISTRINGAM KŪRĖJUI IR IŠTIKIMAM
AUTOBOTŲ IR ŽMONIŲ DRAUGUI.
VISADA PRISIMINSIME
TARIKĄ „RYKĄ“ JACKSONĄ IR DUNCANĄ HENDERSONĄ
Išvertė: Donatas Kazbaras