«ДЖЕК РАЯН» ТОМА КЛЕНСІ
ВІДЕНЬ, АВСТРІЯ
Гаразд. Вона підіймається.
Твій друг втратив навички. Я його засікла вісім кварталів тому.
- Ти поспішаєш. - Операція пішла не так.
Не ти один лишився без прикриття.
- Мені потрібна допомога. - Я тобі все сказала.
Тобі, безумовно, збрехали.
Це не в їхньому стилі.
- Влаштуй зустріч. - Не можу.
Зоє...
Якщо «Сокіл» існує, загине багато людей, тобі це відомо.
Ти зможеш собі пробачити, знаючи, що могла це зупинити?
Я влаштую зустріч. Але не раніше, ніж поїду з Відня.
Дякую.
Джеку...
Щасти тобі.
Ходімо, суперагенте.
- Вона влаштує зустріч? - Сказала, що так.
Нагадай, чому ти їй довіряєш?
Бо в неї немає причин брехати.
Я знаю, що вона каже правду.
Знаєш? Добре.
- Тільки от ставки у тебе зависокі. - Знаєш що?
У мене небагато варіантів, еге ж?
Послухай.
Ти збираєшся перетнути межу, і повернутися не зможеш.
Я намагаюсь вчинити правильно. Проєкт «Сокіл» існує.
І я тобі вірю.
А ще вірю, що не ти один маєш змогу це зупинити.
Кому пропонуєш подзвонити? Міллеру?
Він наволоч. Здасть усіх, лише б свою дупу врятувати.
Райт. Вона вперта, але чесна.
Вона політична хижачка, як і всі інші.
І знаєш що? Вона зробила свій вибір.
А Ґрір?
Я не можу знову наражати його на небезпеку. І тебе теж.
Послухай, якщо відмовишся, я зрозумію.
- Ти все прорахував? - Так. Прорахував.
Тоді я в грі. Я з тобою.
- Сподіваюся, вціліємо. - Я теж.
ПОСОЛЬСТВО США РИМ, ІТАЛІЯ
ДЖЕК РАЯН ОПЕРАТИВНИЙ СПІВРОБІТНИК
Це екстериторіальний загін ФБР. Їх цікавить тільки Раян.
А керує усім нацбезпека.
- Хто на чолі? - Сказав, що його звати Гарріс.
Я попрошу не перевертати мій офіс догори дриґом.
Ми все покладемо назад. У нас є ордер,
що звинувачує Джека Раяна у порушенні Закону про шпигунство.
Про нього можна багато сказати, та він не зрадник.
Це не моя справа. Так вирішив директор національної розвідки.
Тут діє незалежний агент.
Те, що він знає, надзвичайно цікавить іноземні спецслужби.
Тому ми його арештуємо.
Треба обмежити їхній доступ. Вистеж Зою Іванову.
Вона знає джерело Джека.
- Він піде до неї. - Зрозумів.
ПРАГА, ЧЕСЬКА РЕСПУБЛІКА
Яка політична ситуація?
Нацбезпека полює на Джека. ФБР видали ордер.
- Яке звинувачення? - Закон про шпигунство.
Господи.
- Вони кажуть, що він зрадник? - Мені навіть не сказали.
Не лише тебе взяли за горло.
Я зроблю все, щоб першою дістатися до Джека.
Бачив президентку Ковач?
Ще ні. Не нам втручатися в справи НАТО.
Ми не можемо її змусити, та можемо надати докази.
Переконай її, здобудь її прихильність.
Запропонуй пораду як голова російського відділу.
Ви разом працювали в СБ.
- Вона тебе послухає. - Побачимо.
МОСКВА, РОСІЯ
Капітане.
Співчуваю вашій втраті.
Я знаю, що ви дружили.
Він мав мало друзів.
Як і ви.
Кажуть, ви знову відмовилися від адміральства.
Яка з мене користь за столом?
«Старий і море».
Мої співчуття.
Ваш чоловік був чудовою людиною.
Дякую, що прийшли.
Наталіє, якщо вам щось буде потрібно, я завжди допоможу.
Дізнайтеся, хто це зробив.
Інакше Дмітрій не упокоїться.
Як і я.
ПРАЗЬКИЙ ГРАД ПРАГА, ЧЕСЬКА РЕСПУБЛІКА
Він прийшов?
Треба було повідомити про його візит раніше.
Він завжди був щирим зі мною. Цього так бракує останнім часом.
Він із ЦРУ. Вони ніколи не приходять без прихованих намірів.
Я знаю, як діє ЦРУ, Радеку. Але він не такий.
Мадам Президент.
Містере Ґрір.
Радек Бреза, мій начальник охорони. Це Джеймс Ґрір.
Прогуляємося, Джеймсе?
Нам обом відомо, що це не світський візит.
А ще нам відомо, що ми наглядаємо за російським урядом,
як і вони за нами.
Агенція має розшифровки телефонних розмов Дмітрія Попова.
Він говорив з президентом Суріковим,
той радив йому не відштовхувати Чехію,
просуваючись далі у Східну Європу.
- Дмітрій притримувався жорсткого курсу. - Ні, так здавалося.
Саме так він зберігав обличчя перед правими силами своєї партії.
Але ви з ним розуміли одне одного.
І, можливо, тому він загинув.
А от новий міністр оборони — це зовсім інша історія.
Він скасував всі наші угоди з Дмітрієм.
І ввів війська глибше в Україну.
Наскільки?
Аж до кордону Словаччини.
Я хотів, щоб ви знали,
бо якщо діяти зараз, то ми розмістимо тут ракети НАТО,
і ті відступлять.
Наші країни обмінюються даними.
Чому я дізнаюся про це лише зараз?
Я думала, що ви не поводитеся з союзниками так, як і з ворогами.
Я забула, що ЦРУ люблять удавати Бога.
Я кажу вам це як друг.
- І очікуєте, що я вам довірятиму. - Не очікую, а сподіваюся.
Тепер я знаю, що на вас тиснуть з усіх боків.
А ще я знаю, що ви не піддаєтеся тиску.
Тому я просто надаю вам інформацію.
Рішення щодо дій буде за вами.
БОГЕМІЯ, ЧЕСЬКА РЕСПУБЛІКА
Боже.
Ти знаєш, скільки коштує це авто?
Ти знав, що це полювання. Куди ти думав, ми поїдемо?
- У Монако? - Я думав, що буде асфальт.
Містере Зубков, містере Личкін,
вибачте, що довелося їхати так далеко,
але у нас не так багато місць для полювання на вовків.
Ласкаво прошу.
Ходіть.
Новак, речі.
Ми отримали об'єкт, про який домовлялися, його перевозять.
Добре.
А вартість?
Двадцять мільйонів.
Цей банківський токен дасть вам доступ до захищеного рахунку з грошима.
Половина зараз, решта – після.
Але перед завершенням транзакції
треба усунути кілька помилок.
По-перше, офіцер ЦРУ.
Над цим працюють.
По-друге,
ваша донька.
Схоже, ваш вплив на неї не такий сильний, як ви вважали.
Мені шкода це казати,
але не я один вважаю,
що час змінити лідерів.
Саране.
Усе гаразд, Лєване.
Гроші Сарана грають важливу роль.
Він має право висловити занепокоєння.
І він має рацію, невдачі мали місце.
Але ці перешкоди усуваються.
Даю вам слово.
Усе йде за планом.
Сподіваюся, це полегшить ваше занепокоєння.
Поки що – так.
Добре.
Тоді давайте перейдемо до причини нашого приїзду.
- Що в тебе? - Віденський аеропорт уранці.
Вона прилетіла близько 6:00.
Добре. Якщо ти зміг її знайти, то Джек і поготів.
- Думаєте, він там? - Я на це розраховую.
- Я допоможу його арештувати. - Нізащо.
Він тут працював десять місяців. Я вже маю наслідки.
- У вас є якісь дані? - На відміну від вас.
Він у Відні.
Якщо хочете його, то не баріться.
Що там з розслідуванням Попова?
Ми відстежили гроші на рахунку вбивці.
Вони пройшли через низку приватних банків. Джерело достеменно не відоме.
Але ви думаєте, що це росіяни.
Тут є всі ознаки їхніх методів.
- Треба глянути відео зі стадіону. - Авжеж.
- Мої аналітики його дістануть. - Перепрошую.
- Є новини. - Я слухаю.
- А що з нашою угодою? - Я переведу тебе на 13 рівень.
Непогана прибавка до зарплати.
- Вони думають, що Джек у Відні. - Де?
Як, бляха, він з Афін потрапив...
Хай тобі грець.
- Ти спізнився. - Ходив за покупками.
- Щось тут не так. - Що?
Попов був радником президента Сурікова. Він, може, і жорсткий вояка,
та він би не допустив ядерної війни. Поглянь.
У 1986 році цей чувак добровільно став ліквідатором у Чорнобилі.
Захотів стати одним з тих, хто деактивував реактор після вибуху?
Вочевидь, це його хвилювало. На посаді міністра оборони в першу чергу уклав угоду
про ліквідацію ракет між США і Росією.
Він завжди був проти використання ядерки.
Кепсько, що помер.
Або зручно.
Ти про що?
Кому це вигідно найбільше?
Новому міністру оборони?
Думаєш, він усунув попередника?
Думаю, зараз дуже зручний час, щоб нашіптувати Сурікову поради.
Новембер.
Як Відень?
Звідки в тебе мій особистий номер?
- Дай йому слухавку. - Зачекай.
- Привіт. - Радий чути твій голос.
- Дякую за Тоні. - Ти живий, еге ж?
Ти з Райт?
Вона дізналася про мою допомогу і випхала мене. Я в Празі,
розслідую вбивство.
Навіть не уявляю, що коїться в твоїй голові.
Певно, не знаєш, кому довіряти.
Тож я тобі дещо скажу, а ти як знаєш.
Нацбезпека відправила агентів ФБР до Відня, арештувати тебе.
Звинувачення?
Зрада.
- Райт доводить справу до кінця. - Не Райт. Міллер.
Він їй навіть не сказав. Та вона змогла впасти на хвіст.
Ти скажеш їй про Майка?
Ви обидва влізли по самі вуха,
і кожен день переховування копаєте собі ще глибшу яму.
Це не відповідь на моє питання.
- Ти зрадник, а не я. - Смішно.
Слухай, що ти дізнався про Попова?
Нічого корисного. Ні чіткого сліду грошей,
ні відео вбивці, ще й свідок зник.
Я тебе ось що спитаю. А якщо це все було сплановано?
Це не схоже на звичні дії Росії, треба ретельніше розслідувати.
Розслідую. Джеку,
росіянин, який у тебе на хвості...
Я його знаю.
Він з «Альфівців».
Загін «Альфа». Весело.
Мушу йти.
Це вона.
Об 11:00, шоста колія.
Наш останній гість щойно прибув.
Вибачте, що затримався.
Поговоримо?
За Дмітрія.
Хороша людина була.
Ти цінував його.
Я вчився в нього.
- Він поділяв багато наших переконань. - Та не найважливіших.
Ні.
Сподіваюся, у вашої доньки все добре.
Моя донька — не твоя справа.
Нам потрібні ракети НАТО на чеській землі, інакше проєкт не вдасться.
Вона завжди мала залізну волю і здоровий глузд. Такі речі не змінюються.
Вона росіянка, знає вона про це чи ні.
Мій батько був солдатом, загартованою людиною.
Він плакав лише один раз — коли впала стіна.
Бо знав, що все скінчилося.
Він не плекав ілюзій щодо бездоганності Радянського Союзу, проте
матінка Росія була для нього понад усе.
Коли стіна впала, усе, за що він боровся,
більше не мало значення.
Я спитав його, чому він плаче, і він сказав:
«Нашої нації боялися найбільше на землі.
Ми були монстром, який не давав всьому світу спати вночі».
Тепер ми розгортаємо кібервійни.
Ми заважаємо й створюємо незручності.
Це розумно і рентабельно, та без ціни війна не має змісту.
Ідентичність теж має свою ціну.
Ми стали ним.
- Навіщо ви мені це кажете? - Щоб нагадати, як це важливо.
У нас лише одна нагода стати знову такими, якими ми були.
Не можна дозволити зарозумілості завадити цьому.
Друзі, прошу, візьміть келихи.
Коли я був малим, у нас не було морозива й содової.
Проте у нас був квас.
Я запросив вас на знак подяки.
Наша справа має багато прихильників, але мало благодійників.
Я вдячний за вашу щедрість.
Як кажуть: великому кораблю – велике плавання.
І ви зробили це плавання можливим, мої друзі.
Ходімо.
Гаразд, ось там. Рівень «Б».
І наступний.
Рівень «А».
Двадцять вісім.
- Відео стрілянини немає? - Ні.
Вони достеменно знали, де камери.
- Вставай. Дай-но я спробую. - Гаразд.
Усе добре?
Ненавиджу залізничні вокзали.
У фільмах на вокзалах не стається нічого доброго.
Гаразд, хлопці. Я в системі. Бачу вас.
Можна попросити про дещо?
Ми можемо прогулятись до стадіону?
Так, увечері.
Зрозумієте, коли будемо там.
Гаразд. Куди тебе відрядити?
Може, в Земмерінг?
Ми його знайшли.
- Звідки це фото? - Вокзал Відня, дев'ята платформа.
Отримаємо подробиці, коли сядемо.
Годі його бити, інакше не заговорить.
Ти знаєш, хто я?
Не намагайся брехати. Наркотик не дозволить.
- Лука Ґочаров! - Що тобі сказав наш учений?
- Нічого! - Хто твоє джерело?
Не знаю.
У шприці була вода.
Нам є про що поговорити, та мало часу, якщо хочемо зупинити «Сокіл».
ЗЕММЕРІНГ, АВСТРІЯ
- Агенте Павлок, вітаємо в Австрії. - Їдьмо.
Я проти цього.
Я це зрозуміла.
Зачекай на мене тут.
Вибачте, що привів сюди.
Але ви можете мені допомогти.
Давайте швидше це зробимо.
Охорона була надто сильною, Тібор Казал не міг проникнути зі зброєю.
- Хтось залишив її тут. - Або стрілець був уже озброєний.
- Отже, це був не Казал? - Немає мотиву.
Жодних засобів, щоб таке провернути.
Його вдарили шокером перед тим, як убили. Він був лише пішаком.
У чиїй грі?
Ще не знаю. Але ваша угода з Поповим, можливо,
не мала одностайної підтримки, на яку ви сподівалися.
Це був хтось зі своїх.
Джеймсе, чому я тут насправді?
На другому рівні не було камер. Жодної зйомки місця, де знайшли Казала.
Але ви могли бачити те, чого не пам'ятаєте.
Я сподіваюся, що тут спрацює візуальна пам'ять.
Гаразд.
Якщо я хочу пережити це знову, треба піти від початку шляху.
Що сталося до пострілу?
Ми йшли в цьому напрямку
і просто розмовляли.
Навіть охорона була здивована, як гарно ми...
Що?
Ні.
Радека не було поруч, коли влучили в Попова.
То був хаос. Гравці навколо,
наші охоронці вели нас у безпечне місце, але...
Певно, Радек зник до пострілу.
Він точно знав, куди йти.
Ви ж не думаєте, що він у це вплутаний? Це неможливо.
Я дивився записи з камер. Його тут не було, коли вбили Попова.
Він був нагорі, де було зручно вбити Казала.
Ми багато років дружимо.
Радек патріот. Він не міг брати в цьому участь.
Я знаю, що це важко.
Але ми маємо дослідити кожну версію, розглянути всі можливості.
Особливо ту, яка в нас перед носом.
Ходімо. Давай.
Ми надто довго блукаємо.
Можливо, нам не щастить.
Зграя вовків може пробігти сотні кілометрів, шукаючи здобич.
Як у приказці: «Вовка ноги годують».
Мені має пощастити.
Вовк — один з небагатьох трофеїв, якого у мене ще немає.
Прикрасити стіну головою такої тварини — яке марнотратство.
Схоже, він близько.
Бачите його?
Там.
Не розумію. Чому ви допомагаєте ЦРУ?
Скажімо, цього разу ми на одному боці.
А чому я?
Я знав, що ви працюєте із Зоєю.
І вона вам довіряла.
Вона була вашою агенткою.
Ви збрехали про ядерну зброю на кораблі, щоб спровокувати ЦРУ.
Ви могли взагалі не діяти,
а його інформація теж була важливою.
Що вам відомо про «Сокіл»?
Це був жахливий нещасний випадок.
Більше нічого не знаю.
Перед смертю Юрій сказав, що Константін зрадник. Чому?
Юрій знав, що це не ми.
Не Росія.
- Але... - Росіяни.
Фракція зрадників.
Яку я збираюся
викрити.
Що їм потрібно?
Відновити Радянський Союз.
То пристрій є?
Юрій над ним працював.
Це ще не пристрій.
Ви про що?
Уран?
Лише кілька торговців зброєю мають його достатьно для цього.
І перший у списку — Лєван Зубков.
Хто це?
Спитайте в свого друга.
Зубков — один з моїх клієнтів.
Певно, тому ми й прямуємо до Будапешта?
І лише тому ви досі живі.
- Дякую за це. - Зачекайте.
Ви думаєте, що Зубков співпрацює з цією фракцією?
Так.
- Наскільки тісно? - Два дні тому він їздив до Казахстану.
- Втретє за місяць. - Господи.
У мене немає нікого, кому можна довіряти, навіть у моєму уряді.
І хочете, щоб ЦРУ мені повірили.
Не повірять?
Джеку?
Дай вгадаю. Земмерінг?
Збираюся в поїздку. А як твоя?
- Чудові краєвиди. - Можу уявити.
У тебе на хвості російський убивця.
- Ми зустрілись. - Ти його вбив?
- Не я. - А хто?
Лука Ґочаров.
Не кажи, що Ґочаров – інформатор.
- Знаєш, що він зробив. - Допоміг нам.
Це не росіяни. Новий міністр оборони —
змовник, який діє незалежно від свого уряду.
Міллер нізащо не піде на операцію на основі даних від Ґочарова.
- Добре, що я не працюю на Міллера. - Джеку.
США і Росію втягують у війну,
і наразі заважаємо їм лише ми.
- Я не можу... - Ти мусиш мені довіряти.
- Куди ви йдете? - Він був на червоному потязі.
ПРАЗЬКИЙ ГРАД ПРАГА, ЧЕСЬКА РЕСПУБЛІКА
На парковці трибуни стадіону одна камера
зняла авто, які заїжджали.
Ми знайшли авто Казала.
Ось. Бачите? Казал був не сам.
З ним хтось є в авто.
- Хто це? - Гадки не маю.
Але все це майстерно спланувала не одна людина.
Я отримав повідомлення. Приїхав, щойно зміг.
Певно, ви Джеймс Ґрір.
Містере Ковач. Що саме вам сказала донька?
Лише те, що у вас підозри щодо її начальника охорони.
Звання у нього немає, та батько — мій найнадійніший радник.
Ви справді вважаєте, що Радек причетний до смерті Попова?
Що він бере участь у великій змові?
Так, вважаю.
Тоді варіантів залишилося небагато, мадам Президент.
Я вже зробила вибір.
Я дала зелене світло НАТО на розміщення ракетних баз.
Не знаю, що там росіяни затівають,
та я не дам цій країні стати майданчиком для їх гри.
БУДАПЕШТ, УГОРЩИНА
Пам'ятаєш, я тобі казав про межу?
Ти її щойно перетнув.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька
Супервайзер дубляжу Kateryna Trubenok Hanna Alzoba