LIBERIA - 6 MÅNEDER TIDLIGERE
EBOLA ADGANG FORBUDT
Samuel, du kan gå.
Du vet reglene. Når du kjører...
Får jeg radioen.
Jeg kjører ikke ennå.
20 KM SØR FOR KUŞALANI I TYRKIA
Kan du holde deg?
Det går bra, vennen, bare la det gå.
ADANA I TYRKIA
Velkommen til Adana. Jeg heter Lance Miller.
Jim Greer. Jack Ryan.
- Hei. - Hei. Hvordan var flyturen?
- Ikke verst. - Hopp inn.
Du jobbet med Nick Connor i Karachi.
Ja. Jeg gjorde det.
Han var mentoren min. Jeg trente under ham i Wien.
Ja, Nick er ekte. Man kan ikke få noe bedre.
Men det bakverket...
Nei, seriøst. Han tok inn en eske av dem hver dag.
Og bakverk i Wien er som en kunst.
Ja visst.
Hvor er vi med målet?
Vi har en person. Han er nummer tre i Demir-familien.
Styrer de smugleroperasjonen fra leiren?
Nei. De driver med menneskehandel og dop.
Terzi-familien driver med smugling. De er søskenbarn.
Fyren min kan skaffe oss tilgang.
Jøss.
Vil han ta en pause fra menneskehandel og narkotikasmugling for oss?
Så heldige vi er.
Alle er skurker, kompis.
Hyggelige karer vet ingenting om å smugle flyktninger ut av Tyrkia.
Taxi? Trenger du skyss?
Ja.
- Står til? - Bra.
Jeg kan ta deg den raskeste veien ti Incirlik luftbase.
Ikke juks. Jeg har kjørt der før.
Jeg må faktisk til Syria.
- Er det en vits? - Nei. Det er en by ved navn Al Bab.
Den er rundt 332 kilometer herfra.
Er du IS?
Ingen vil kjøre deg til Syria.
Hva med nå?
WASHINGTON MINNESYKEHUS
- Hei. - Hei.
Fikk du mulighet til å se på de dataene jeg sendte deg?
Faen.
Jeg ble distrahert av denne EVD-tingen.
Ebola? De kulturene David Vannoy sendte fra Liberia?
Ja. Fra den nye pasienten som dukket opp.
Men jeg tror han har feilkategorisert den.
Se, den passer med EVD-27.
- Som ble utryddet. - Tydeligvis ikke.
Og David vil ikke innrømme det?
Nei. Og pasienten passer ikke med EVD-27 kontakt-klyngen
eller kontaktene til kontakter.
- Sa du det til ham? - Ja.
Han sa at det er umulig. Han ba meg sjekke arbeidet på nytt.
Som jeg gjorde.
Faen ta Vannoy. Fortell Sean Duncan og britene om dette.
- Ja, kanskje jeg burde det. - Ja.
Send ham en e-post, så kan vi gå.
Jeg kjøper oss en mugge margarita i kveld,
og vi drar ikke før vi har drukket den opp eller drar hjem med noen.
- Kevins bursdag. - Glemte du det?
Jeg glemte det.
Kom igjen, om noen trenger en kveld på byen, er det deg.
Jeg kan ikke.
- Jeg må fullføre dette. - Ja visst.
Vel, om du ombestemmer deg, så vet du hvor vi er.
Kos deg.
Det skal jeg.
Bytt musikk.
Fort, fort!
Alle sammen, ut!
Dere har bare et kvarter.
Neste stopp er kysten.
Toalett er der borte.
Kom igjen, vennen.
Gå her.
Jeg kan gjøre det selv.
Ok, vennen.
Denne er bare for kvinner.
Flytt deg!
Hva gjør du her?
Ut!
Skam deg!
Kom deg ut!
Alle sammen, ut!
Ut!
Fort! Fort!
Sara.
Takk for at du tok deg tid til å komme tilbake til meg.
Jeg fikk noen ganske interessante nyheter.
Jeg dro for å møte Samuel Edeke,
ebola-indekspasienten vi sendte til dere.
EBOLA-VURDERINGSBASE KONTEKE I LIBERIA
R-VSV-vaksinen har ikke virket for ham.
Det gir mening. Han har EVD-27
og EVD-27 er vaksineresistent.
Ja visst. Og om du lurer på hvordan han fikk EVD-27
når han ikke var i noen av pasientgruppene,
kan jeg forklare det også.
Hva skjedde?
Under det siste utbruddet var Samuels onkel vakten
på en WHO-gravplass der alle EVD-27-ofrene ble begravd.
Så, for seks måneder siden, dukker det opp to utenlandske menn.
De tilbyr onkelen hans 500 dollar for å hjelpe dem med å grave opp et lik.
Onkelen får kalde føtter. Men du vet hva 500 dollar er her borte,
så Samuel hopper inn og erstatter ham.
Vent, hva mener han med "utenlandske menn"?
Jeg vet ikke. To menn fra Midtøsten.
Jesus!
Hva vil de med liket?
Aner ikke.
Jeg fokuserer på å begrense dette.
- Takk, Sean. - Takk for at du jobbet med det.
- Snakkes. - Ha det.
Emne
Haster, for
umiddelbar gjennomgang:
Mulig inneslutningsbrudd
EVD-27
Ebola
Oppfør deg vanlig, som om du vet hva du gjør.
- Jeg vet hva jeg gjør. - Bra. Si det til fjeset ditt.
Dere må vente.
Følg meg.
Å, Lance.
Tony.
Han er mannen jeg fortalte deg om.
- Jeg heter Tony. - Jim. Dette er Jack.
Gledelig.
- Går det bra her? - Ja.
Jeg går nå. Ring om du trenger noe.
Greit.
Vær så god. Sitt.
Velkommen.
Takk.
Nydelig.
Kvinnen vi må finne.
Hun og døtrene var i en leir utenfor Hassa.
De ble smuglet ut i går kveld. Vi må vite hvor de er nå.
Vennen din går rett på sak.
Ja, jeg kjenner de som smugler ut av leirene.
De møter mange unge kvinner.
Noen av de kvinnene kommer for å jobbe for meg, for å tjene penger til fremtiden.
Vi vil så klart betale deg for informasjonen.
Smuglerne tar dem til kysten.
Men det er mye vanskeligere enn for noen år siden. De fleste båtene snur.
Så de må dra mye lenger. Noen drar til Albania.
Nord-Italia.
Kroatia.
- Det er en vanskelig reise, jeg... - Hvor?
Hvor på kysten reiser de fra?
Det er ikke landgangen på et cruiseskip, min venn.
Det endrer seg annenhver uke.
De må unngå eller bestikke politiet.
Noe som ikke er billig.
Hvor er de nå? I dag?
Jeg kan ta en telefon.
Jeg vil gi deg 10000 nå
og 10000 når vi finner kvinnen.
Tjuefem tusen nå.
Tjuefem tusen når dere finner kvinnen.
Femten tusen nå.
Og 20000 når vi henter kvinnen.
Ok.
Gi meg et øyeblikk. Så drar vi.
Vi tar bilene dine. Du har alltid de beste bilene.
Det må være en annen måte å gjøre dette på.
Hvordan da, Peabody?
Som å gå til det tyrkiske politiet.
Ja visst.
"Hei, vi er et par amerikanske etterretningsagenter fra CIA.
"Vi lurte på om dere kunne hjelpe oss med å finne en kvinne som ble fanget
"i en av deres ulovlige smugleroperasjoner. Dere vet,
"de dere blir bestukket for å ignorere.
"Ja, vi må finne henne i dag før hun går på en båt."
Kanskje det ikke er sånn det skjer.
Og kanskje vi kan finne en enhjørning og en regnbue.
Bare bli med.
Se og lær.
Ok?
Legger du merke til Daesh? De kjører Toyota. Som denne.
De tar også andre typer biler.
De stjeler dem, selger dem og kjøper Toyotaer.
Det er det som skjer når man har et flott produkt.
Man tjener penger fra begge sider.
Ja, bilene deres er dårligere. Vi har mye bedre modeller.
Kanskje det. Men dere betaler også ti ganger så mye.
Amerika. Jeg elsker Amerika. Hvor er du fra?
Cincinnati.
Det er en by.
Og du, min venn? Hvor er du fra?
Ikke bry deg om hvor jeg er fra.
Du liker meg ikke.
Du tror at du er en god mann og jeg er en skurk.
Kanskje du har rett.
Men kanskje om jeg ble født i en fin by i USA,
som Cincinnati,
kunne jeg også ha vært en god mann.
Geografi er skjebne, min venn.
Verden er ovnen, vi er leiren.
La meg skrive det ned.
Det var en hendelse på stoppet der de tanker opp bilene
før de drar til kysten. Den kan ha involvert kvinnen din.
- Vi burde dra dit nå. - Kom igjen.
Gi meg et øyeblikk.
Jeg vet ikke hva du tror du gjør,
men du må roe helt ned.
Vi trenger ham, så ro deg ned.
Har du et bilde?
Ja.
Hun og døtrene hennes var her.
En mann kom og fulgte etter dem til latrinen.
Kvinnen din angrep ham.
- Hun og barna hennes dro til fots. - Hva mener du med at hun angrep ham?
Han sier at hun slo ham i hodet med en stein.
Han falt i drittgropen.
Ikke snakk om at Suleiman bruker lokale til å finne kona hans.
Hva skjedde med ham, fyren i dritten?
Han vasket seg og kjører til kysten.
Faen.
Jeg har en snarvei vi kan ta, men vi må dra nå for å nå henne igjen
- før båtene drar. - Kom igjen.
Føttene mine gjør vondt.
Mine også, vennen...
men vi må fortsette å gå.
Hun er sliten.
Vi må komme oss til kysten før det blir mørkt.
Vær så snill, bare noen få kilometer til.
Du har alt sagt det. Hvordan vet du det?
Når vi kommer til båtene...
vil problemene våre være slutt.
Skulle ønske pappa var her.
Han ville beskyttet oss.
Faren deres?
Jeg beskytter oss nå!
Tror du dette er vanskelig?
Du aner ikke hva vanskelig er!
En dag når du er eldre...
vil du innse hva jeg reddet deg fra!
Kom igjen! Gå!
Jeg sverger på at denne porten er ny.
Finnes det en annen vei?
Ikke om du vil komme deg til kysten før mannen som jakter etter kvinnen din.
Bli i bilen.
Jeg tar meg av det.
Jeg kjenner mannen som eier tomten. Kanskje vaktene hans trenger penger.
Føles dette feil for deg?
Jeg vet ikke ennå.
Han bare melker oss for mer penger.
Ja.
Så vi betaler det.
Hva faen skjedde?
- De skjøt mot meg. - Hvorfor?
De ville ha penger.
- Hvorfor betalte du dem ikke? - Jeg prøvde!
De ville ikke ta et fornuftig beløp!
Jeg kan ikke la dem presse meg til å betale ufornuftige beløp.
"Ufornuftige beløp"? Hvorfor følger vi ham?
Vil du finne de jentene? Du trenger meg. Tony.
Ok, kanskje du kan vente et par uker
til en eller to av dem ender opp i stallen min.
Jack! Kom igjen!
Jack! Kutt ut! Hei!
Jack! Kutt ut!
Hva faen gjør du?
Kutt ut!
Vet du hvem jeg er? Tony Ahmet Demir!
Det er ikke ille nok at han er en voldtektsmann, nå er han morder også?
- Dette gir ikke mening. - La meg forklare dette.
Vi har ingen autoritet her. Du kan ikke gjøre noe
på et sted som dette uten en lokal person. Vi trenger kona.
Det er oppdraget vårt. Få det gjennom den tykke skallen din.
Og la oss gjøre det vi kom for å gjøre.
Og du! Sett deg i den pokkers bilen og få gjort dette.
- Nøklene til porten. - Kom igjen!
Ja. Nøklene til porten.
AL BAB I SYRIA
Takk.
Jeg drepte sønnen din.
Jeg fra der oppe.
Himmelen.
Meg.
Dette...
Kjøpe dem?
Ja.
Jeg vil kjøpe alle eggene deres.
Takk.
Sønnen din...
Jeg beklager.
Sara.
Ja, Yazid.
Jeg fant dem i en flyktningeleir på en strand i Tyrkia.
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Hent døtrene mine hjem.
Og kona di?
Sjeik?
Ikke la dem se.
Ja, sjeik.
Jeg må møte sjefen din.
Greer.
Legg ned de jævla våpnene!
Hva faen foregår her?
Slapp av.
Be dem legge ned våpnene!
Legg ned våpnene!
Vet du hvem du kødder med?
Vet du hvem familien min er?
Så klart.
Jeg trenger denne kvinnen og barna hennes.
Men han har alt betalt meg.
Jeg kan ikke gå tilbake på mitt ord.
Vil du fornærme familien min over en avtale med en fremmed?
Ikke kødd med meg for småpenger.
Om jeg drar herfra uten det jeg kom for...
vil jeg aldri glemme det.
Han vil gi deg kvinnen, men ikke barna.
Ikke snakk om.
Ok.
Hva gjør du?
Du bør legge ned våpenet ditt før du blir skutt.
Hun kommer ikke til å hjelpe oss om vi lar dem ta barna hennes!
Bare legg ned våpenet ditt.
Nei! Du kan ikke!
Hjelp meg!
Hva pokker gjør dere? Legg ned våpnene deres!
Slapp av. Legg ned våpnene.
Slapp av. Det er bare venner her.
Bli med oss. Vi vil få dere til et trygt sted.
Ok. Vi vil være der innen da.
Et fly venter på oss på Incirlik.
Alle i bilen.
Du er finansfyren.
Betal mannen.
Lykke til med kvinnen.
Adjø, Cincinnati.
INCIRLIK FLYBASE ADANA I TYRKIA
Hei, jeg har noen spill til dere jenter.
- Går det bra? - Ja.
- Det går bra. - Ok.
Jeg kan vise dere hvordan man spiller.
Kan vi snakke privat?
Du kan engelsk.
Onkelen min lærte meg det.
Han var sjåfør i Damaskus for utenlandske forretningsmenn.
Før...
alt.
Hanin, jeg må si deg,
vi har klarert deg for å fly til USA.
Men om du ikke hjelper meg, kan ikke du og døtrene dine bli.
Hjelpe hvordan?
Jeg vil vite hva din manns planer er.
Jeg vet ikke.
Han endret seg.
Jeg ante ikke at han ville gjøre det han gjorde.
Jeg tror deg.
Og om du hjelper meg, kan jeg sørge for at ingenting som det skjer igjen.
- Jeg vet ikke hva planene hans er. - Men du vet hvor han er.
Alt du må gjøre er å peke.
Du gjør rett i å bekymre deg for Samir.
Jeg vet at du etterlot ham.
- Jeg måtte dra. - Jeg vet det.
Og jeg vil gjøre alt jeg kan for å få ham tilbake til deg,
men du må vise meg hvor han er.
Jeg har mistet alt.
Alt annet enn dem.
Sønnen min...
Jeg vil ha ditt ord om at du vil få ham tilbake.
Lov meg.
Jeg kan ikke gjøre det.
Du vet at jeg ikke kan det.
Men jeg er den beste sjansen du har.
Det kan jeg love deg.
Jeg har det. Jeg har posisjonen.
Det er bra. Sett deg.
Vil du vite hva som skjedde med meg i Karachi?
Jeg dro etter en person.
Han var vise-stabssjef for den pakistanske hæren.
Det var stort om jeg kunne få omvendt ham.
Det ville endre alt for CIA.
Jeg fikk alle de rette signalene.
Jeg hadde alt klart. Jeg visste han hadde pengeproblemer,
et dårlig ekteskap. Vi møttes i et tehus.
Bak i rommet.
Men han er veldig nervøs,
og midt i samtalen endrer han mening.
Ikke bare vil han ikke jobbe med meg,
han vil kaste meg i et pakistansk fengsel for de neste ti årene,
om jeg ikke blir torturert eller slått ihjel før det.
Så...
Jeg knivstakk ham.
Jeg gikk ut før noen la merke til det.
Og han døde ved bordet.
Tre dager før hans datters bryllup.
Han hadde fire andre barn og...
Den dag i dag tenker jeg:
Var det noe annet jeg kunne ha sagt?
Pakistanerne sa offentlig at han døde av hjerteinfarkt, men privat,
til myndighetene våre, var de rasende.
Det var også visse andre personer i syvende etasje.
Jeg hadde bitt over for mye.
Tok en for stor risiko.
Så de sendte meg tilbake til hovedkvarteret.
Det er ingen versjon av denne jobben som ikke krever kompromiss.
Ikke om du vil gjøre noe som betyr noe.
Jeg tror ikke det.
Jeg tror du kan utgjøre en forskjell...
uten å inngå slike kompromiss.
Jeg vet du tror det.
For en gang, for lenge siden,
trodde jeg det samme.