Kvinnor klarar vad som helst.
Det betyder ju inte att de borde göra det.
Kvinnliga bilmekaniker...
taxichaufförer, byggarbetare...
- Varför inte? - Nej.
Tjejer som du vill inte göra sånt.
Tjejer som jag?
Jag väljer själv vad jag vill göra.
Självständig.
Just det, sån är jag.
Härligt.
Fast nu sitter du ju och äter min mat och njuter av min utsikt.
För att jag vill.
Det var jag som ville ha dig här.
Jag ville att du skulle märka mig.
Inte du, Sabina. Den gåvan har du fått av Gud.
Jösses.
Men det man gör med det man har är ändå det viktigaste.
Det gäller alla. Män, kvinnor.
Vi vill kunna förverkliga oss själva.
Den världen vill jag leva i.
I min värld tjänar jag miljoner med dig vid min sida.
Men jag är så bra på så mycket.
Jaså. Som vad då?
I mitt yrke anses det faktiskt vara en stor fördel att vara kvinna.
Är man vacker, förväntas inget av en.
Är man det inte, blir man osynlig.
I mitt yrke...
är osynlighet och låga förväntningar...
väldigt praktiskt.
Helt klart hemmafru.
Det är inget fel med att vara hemmafru.
Men det är inget för mig.
- Jag kan inte portugisiska. - Jag vet.
Så ja.
Vet du en sak?
Det tar sju extrasekunder för män att avgöra om en kvinna utgör ett hot.
Otroligt, va?
Vem är du?
Jag är bara lockbete.
- Hur många? - Nio!
Dem tar vi!
Du stal biståndspengar från kvinnor, barn och flyktingar.
Förskingring.
Förskingring? Tjusigt.
- Du måste vara revisorn. - Vem är du?
Öppna.
Älskling.
Du svajpade höger! Jag är din flickvän nu!
Allt längst ner.
Du pallar inte det här. Du borde byta yrke.
Bosley!
Hej, änglar.
Det här ser väldigt lovande ut.
Enastående.
Australiske Jonny, då?
Det här ska du få ångra. Jag tänkte ge dig världen.
Du snackar alldeles för mycket, är superklängig och sjukt ivrig.
- Och du är helt fantastisk. - Jag vet.
Fyra månaders övervakning, två länder och mitt livs pinsammaste dejt.
- Är vi färdiga? - Det går till justitiedepartementet.
Alla era nya vänner också.
- Vi är klara. - Skönt. Då drar jag.
En veckas hårt festande i Thailand.
Det borde du testa, Jane. Stränder. Låta nån leka med din...
- Jag roar mig på mitt eget sätt. - Visst.
Sitter du hemma och slipar samurajsvärd?
Klär ut dig till Catwoman?
Är vågad och skippar glutenfritt.
Kul.
Vilka var det?
Det var änglar.
Men frågan är:
Vem är du?
ETT ÅR SENARE
Hej, Ingrid.
- Du är sen, mr Fleming väntar. - Börjar inte mötet kl. 9.00?
Jo då, mötet börjar kl. 9.00 - nu.
Har du umgåtts med mr Brok? Klart du inte har.
Han bjöd hem mig till sitt château, i Frankrike.
Där satt vi och jag frågade:
"Har ni hört talas om Humphry Davy?" Det hade han inte.
"Har ni hört talas om Joseph Swan? Alexander Lodygin?" Ingen aning.
Och då sa jag: "Men kanske Thomas Edison?"
"Självklart, han uppfann glödlampan." Eller hur?
Men det gjorde de andra tre också. Före Edison.
Men Edison var först på marknaden. Förstår du vart jag vill komma?
Vi har en produkt som kommer att revolutionera elmarknaden.
Men vi måste vara först. Det är nu det gäller.
Det sa jag till mr Brok, och han håller med mig - självfallet.
Tack för att du ville komma, Elena. Givande samtal.
- Jag har inte sagt något än. - Nu ska vi inte vara petiga.
Jag vet hur viktigt Calisto är.
Som programmerare är det mitt skötebarn.
Men som jag skrev i rapporten löper konfigurationen risk för bakslag.
- Vi vet hur farligt det kan bli. - Du vet ju inte vad jag vet.
Julio ligger fortfarande på sjukhus, han fick ett epileptiskt anfall.
- Och han utsattes bara... - Enligt vad som påstås.
Och Julio var korkad.
Med root-åtkomst kan jag fixa felet i blockkedjan, så det blir ofarligt.
Ingrid, cappuccino.
Jag har läst din rapport. Andra har också läst den.
Vi är av en annan åsikt.
- Har mr Brok läst min rapport? - Nu ska jag vara väldigt tydlig.
Fem års produktutveckling räcker, nu marknadsför vi Calisto.
Det är ofarligt och färdigt och det säger vi till mr Brok.
Och du säger ingenting till mr Brok.
Elena, du är alldeles för intelligent för att fortsätta envisas, inte sant?
Bra.
- Jag vet vem Humphry Davy var. - Duktigt.
- Du tappade nåt. - Det är inte mitt.
Jag skräpar inte ner, så det måste vara ditt.
Ta det.
TOWNSEND-BYRÅN
Bosley, 001.
Du din gubbstrutt. Skulle du bara få smita iväg?
- Inte behövde du göra nåt. - Inte bara jag.
Grattis!
Bonjour!
Buenos dias, señor!
- Alla är här. - Gratulerar till pensionen.
Tack, Bosley.
Du också. Bosley, tack.
- Hörrudu! - En strålande karriär ska firas.
Jag har till och med gjort i ordning en liten minneskavalkad. Håll i dig!
Ung Oxfordstudent.
- Jag har grävt i arkiven. - Det var ingen förklädnad.
- Vad mycket skoj du har haft. - Det var tider, det.
- Var hittade du den kostymen? - I Monte Carlo. Det är sant.
När du öppnade europeiska filialer blev Townsend-byrån internationell.
Ingen av oss hade varit här utan dig. Särskilt inte jag. Tack ska du ha.
Jag är mycket rörd. - Tack ska ni ha.
Säg några ord. Håll tal!
Håll tal. Håll tal.
Ärligt talat så är jag överväldigad.
Jag är tacksam...
för allt vi uträttat tillsammans.
Charlie var inte säker på -
- att vi kunde bli lika framgångsrika som han varit här i Kalifornien.
Men vi lyckades...
i en värld som inte var redo för änglarna.
I 40 år har jag rekryterat och tränat dem.
Och jag är så oerhört stolt över dem.
Bosleys, se till att skydda dem.
Det ska vi, min vän.
För mig är det nu, som Charlie sa, dags att lämna scenen.
Apropå Charlie...
- Hej, Bosley. - Hej, Charlie.
Om du tittar dig omkring -
- ser du de män och kvinnor som ska föra ditt arv vidare.
Ditt ledarskap och din hängivenhet saknar motstycke.
Vi kan aldrig återgälda dig för allt.
Så vi köpte en klocka i stället.
En klocka?
Tack, Charlie.
Njut av pensionärslivet. Det är dig väl unt.
Nu skålar vi!
Du kan festa, du.
Att få dricka dagtid är det bästa med jobbet. Det och du.
- Skål för Bosley! - Bosley!
Skål för er allihop!
This speech is my recital I think it's very vital
To rock a rhyme that's right on time It's Tricky...
Tack, det räcker så. Nu kommer han. - Är vi klara?
Det där var sjukt bra. Du gav verkligen järnet.
Vi har två lediga platser.
Tyst nu, Langston.
Ge honom en varm applåd.
Vår grundare, vår välgörare:
Alexander Brok.
Mr Brok, ni har lagt ribban högt för innovationer.
Och nu har jag, med lite hjälp av mina medarbetare, infriat kraven.
I dag bad jag Hamburgs elbolag...
att stänga av elen hit.
Men vi är långtifrån strömlösa.
Mr Brok, får jag be om root-åtkomst?
Hej, Alexander. Root-åtkomst beviljas.
Calisto, tänd ljuset.
Calisto, aktivera systeranordningarna.
Calisto, full effekt.
Vi kan förse hela världen med el.
Det blev alltså sällsynta jordartsmagneter.
Ja. Inuti en cyanidkristallsmatris.
Kyanit.
Får jag...? Ni har väl följt säkerhetskraven?
Absolut. Calisto kommunicerar endast med strömkretssystem.
Strömmen når varken människor, husdjur eller växter.
Smart och ofarligt.
Men för att vara fullkomligt ärlig vill jag ändå påpeka en liten sak:
De kan även tillverkas i pastellfärger åt damerna.
Vi har nått vårt mål:
Ren och hållbar energi åt alla.
Calisto är framtiden.
Äntligen har jag den i min hand.
Det har ni gjort bra. - Bra gjort.
Nu ska vi fira!
Ta av den och linda hårdare.
Paris är väl inte så tokigt?
Tog du den ljusa lägenheten?
Ja. Men får jag en krukväxt så har jag bara ihjäl den.
Jag kan ta ett nytt uppdrag.
Jag ska träffa en ny klient. En visselblåsare på ett företag.
- Jag ska sätta samman en grupp. - Grupp?
Bosley, du ville snacka med mig.
Tjena. Du är den f.d. MI6-ninjan. June?
- Jane. - Inte som juni månad.
- Sabrina? - Sabina, det är italienskt.
Är du från Italien?
- Nej... Kanske. - Vi har en ny klient i Hamburg.
Hamburg. Inte hamburgarens stamort.
Det är Frankfurt. Inte frankfurterkorvens stamort...
- Jag vill inte jobba i grupp. - Jag är vegetarian.
Ni jobbade bra ihop i Rio.
Hon knuffade mig från ett tak.
Det var dags att dra.
Det, förstås. Vem är klienten?
Kom.
Elena? Välkommen.
- Mr Bosley? - Bara Bosley.
Tack för att du ville träffa mig.
- Vill du ha nåt? - Espresso.
Espresso.
COS-kontroll.
"COS"?
Jag hajar noll, men här uppifrån ser allt lugnt ut.
Jag skulle säga att kusten är klar.
Ja, och jag har tänkt mycket på det.
Vi måste se till att mr Brok får det. Jag har försökt nå honom.
Det är inte lätt att träda fram, det är mycket modigt av dig.
Är du säker på det här?
Ja.
Vi kan hjälpa dig.
Gud, vad gullig.
Jag måste skaffa hund.
Jag ligger vaken på nätterna. Att inte få göra eller säga nåt.
Jag kan fixa det, bara jag får tillfälle.
Jag tror dig. Fick du med dig bevis?
Alla rapporter, alla data.
Vad får det lov att vara?
Notan.
Var det signalen?
- Elena... - Vad händer?
Du måste gå på damrummet.
- Det behövs inte. - Fort...!
Vad är det som händer?
Nu!
Fan...!
Fan också!
Den är min.
- Sabina! - Jag kommer!
Kör!
Just det, evakuera klienten!
Vad är det som händer?! Är inte du servitris?
Nej, jag heter Jane. Trevligt att träffas.
- Tunga artilleriet? - I baksätet.
- Kan du flytta på fötterna? - Visst... Kan du använda såna?!
Fan också!
Skjuter han på oss?!
Håll i er nu.
Var det en stridsvagn? Vart tog han vägen?!
- Han är borta! - Lite överdrivet, va?
- Vem är hon egentligen? - Vem är han och varför skjuter han?!
- Stadigt nu. - Nu dör jag.
Där är han!
Herregud!
Helvete!
Fan!
Ner.
Gör en J-sväng när jag säger till. Nu!
Bosley.
Ligg kvar!
Jane!
Ligg kvar, sa jag!
Stanna där!
Macka?
Tonfisk.
Eller ost, som är äcklig.
Är du hungrig?
Charlie hälsar, änglar.
Vem är det?
Hon är chockad och luktar spya.
- Vem är du? - Jag heter Bosley.
Bosley är en av våra tjänstegrader, lite som löjtnant i armén.
Hans riktiga namn var Edgar Dessange.
Edgar.
Jane, det gör mig så ont.
- Jag vet hur mycket han betydde. - Jag vill inte kramas.
Det vill jag. Han var min vän också.
Kramar gör gott.
Då ska vi snygga till er. Kom nu.
Är bilen stulen?
Bosley 342. Öppna säkerhetsbunker 6.
Vilka kände till mötet med Elena?
Det ska ingen göra. Hur så?
Bosley... Edgar trodde...
Du såg honom inte. Helt klart proffs och onödigt tungt beväpnad.
Galet överdrivet.
Jag klarar henne med en flugsmälla, han dyker upp i ett militärfordon.
Så vad tror vi?
Hon kan ha varit övervakad. Kanske vi också. Av vem i så fall?
Nyduschad och klar.
- Känns det bättre? - Ja, tack.
Jag börjar fatta att ni är typ kvinnliga spioner.
Jag skulle vilja veta vem han är och varför han sköt mot er.
- Det var dig han sköt mot. - Jane.
Mig? Herregud.
Drick lite te.
Okänd. Ansiktsigenkänning har bara gett några få träffar.
- Inget namn, inte ett endaste spår. - Inflytelserika vänner.
- Jag ska döda honom. - Charlie ogillar hämndaktioner.
Ms Houghlin.
Systemtekniker på Calisto-projektet.
- Känner ni till Calisto? - Vi känner till många saker.
Du var kursetta på MIT, tränar krav maga på söndagar, cyklar till jobbet.
Du tycker att du klär i gult, men det gör ingen.
Du skulle få fler dejter med mer markerade kindben på profilbilderna.
Däremot vet vi inte varför nån vill se dig död.
- Det går att rätta till. - Nu tar vi en sak i taget.
Systemet har en svaghet.
Vad då?
Calisto kan användas som vapen.
Jag kan fixa det.
Men nyfikna eller kriminella hackare kan utsätta människokroppar för EMP.
- Elektromagnetisk puls. - Epileptiskt anfall. Jag kan saker.
Det liknar stroke eller aneurysm och lämnar inga som helst spår.
Det perfekta mordvapnet.
Och det kan fjärrstyras i nätverket som jag har skapat.
Schyst. Man ska vara duktig i skolan.
Vilka känner till det här?
Jag rapporterade felet när min kollega nästan dog.
Men den grävdes väl ner nånstans. Rapporten, alltså. Julio mår bra.
Fast utan talförmåga och färgseende.
- Den är väl inte ute på marknaden? - Inte än.
Men det finns sex prototyper på Brok utöver den som jag har jobbat med...
Då hämtar vi dem.
Kan vi vänta lite nu?
Har företaget en hemsida med bilder av de anställda?
Men Brok Industries har helt sanslös säkerhet.
Omöjligt...
- Är hon fortfarande behörig? - Annars kommer hotet inifrån.
- I vilket fall... - så säger det nåt.
Nej, nej, nej. Nej, nej.
Nej.
Nej...
- Page. - Page.
Page.
- Jag vill bara till jobbet, Ralph. - Jag har också ett jobb att sköta.
Okej.
Ny stil.
Det är vrålsnyggt.
Blir det inte kö nu?
Då får jag hoppas att arbetsdan blir trevlig.
Det skadar inte att le.
Va?
Hur kom ni ens in genom...?
Vad har ni gjort med Pradeep?
Pradeep Prasad.
Ingenting. Han mår bra.
Jag knyckte kortet på gymmet.
Hej.
Hej då.
Hej.
Och Sven?
Jag gav honom syrebrist i hjärnstammen.
Va...?!
- Det låter smärtsamt. - Det är som en tupplur.
Det luktar rostat bröd, sen slocknar man.
Han vaknar igen.
Det är inte säkert... Nu går vi.
Är vi kvar vid nästa säkerhetskontroll hamnar vi i tyskt fängelse.
Då blir det schnitzel dagarna i ända. Inte så dumt, faktiskt.
Sabina, du hämtar Calisto i valvet. - Elena, du tar prototypen i labbet.
Jag uppehåller väktarna.
Beredd?
Visst, girl power.
Tack.
Spy inte.
Värdelösa skitmaskiner.
Nej...!
Boz?
- Ja, vad är det? - Calisto är borta.
- Nån hann före oss. - Mystiken tätnar. Kan du se vem?
- Nån som heter Peter Fleming. - Vi ser hur det går för Elena.
Vänta lite...
- Pradeep är här. - Redan?
- Han ska vara på gymmet. - Men nu är han här.
Ralph. Pradeep Prasad är här, men han ska redan vara insläppt.
Ja, det är nåt som krånglar. Datorn tror att Elena Houghlin...
Du får en bild av henne nu. Skicka den till alla.
Hon ska tas in på förhör.
Hon är på labbet. Då går vi.
Och här kommer förstärkningen...!
Det börjar brännas.
Nu vet de. Vi ses på mötesplatsen.
Sabina, det här är väldigt svårt.
Du får dra till dig uppmärksamheten.
Jag har så många idéer.
Houghlin!
Var är hon?
- Var är hon? - Vänta, vänta, vänta...
Nu har vi henne. Hon är här.
Elva?
Hon är på plan 11. Damtoaletten.
Hej. Vem är du?
Sitt. Händerna väl synliga.
Är du hälsovårdsinspektör?
Hopplösa förpackningar...!
Man ska inte ta i saker här, bara om ens jobb är att göra det.
Du bet i den.
Vi har 20 miljarder bakterier i munnen.
Du är för söt.
Jane, flörtar du...?!
Hallå där!
Stanna!
Kom igen.
Beredd?
Förlåt.
Kom tillbaka!
Vem ser henne?
Hon startade en brand på 4:an, nu följer vi efter henne till 3:an.
3:an? Hon var ju på 11:an!
Vad har du...?
Ta det.
Det är ju inte du.
Nej.
Ta den.
- Kan du dra ner blixtlåset? - Javisst...
Förlåt.
Hej då.
- Ska du inte ha...? - Du får det.
Susan, mr Fleming vill tala med dig i labbet nu med detsamma.
- Jag går ner direkt. - Har ni sett henne?
- Ja då. - Inte på skärmen, på riktigt!
Dela upp er - nu!
- Jag är ute. - Jag är ute.
- Entrén, där! - Var?
Entréplan!
Skynda på!
Håll händerna väl synliga.
Ner på golvet!
Nu! Ner!
Jag förstår inte.
Vad letar ni efter?
Förlåt, Susan.
"Susan Olson."
Lås samtliga utgångar. Sök nerifrån och upp.
- Jane, jag har den. - De andra var borta. Nån hann före.
Har de blivit stulna?!
Nej, nej, nej!
- Idéer? Finns det nån annan utväg? - Den här kan jag hacka.
Med EMP slår vi ut elektroniken.
- Dör vi inte på kuppen? - Inte om vi är en bit bort.
Hur långt bort då?
- Hit borde räcka, gissar jag. - Brukar forskare gissa?
Javisst, det är grundläggande i all forskning. Hypotes.
Calisto, kortdistanseffekt.
Den laddar.
Det bör funka.
- Ralph...! - Nej.
Herregud.
ÖVERBELASTNING
Jag hinner.
- Jag måste. - Nej, stanna...!
- Ralph! Kom hit. - Där är du ju.
Det smäller snart. Kom hit!
Skulle jag göra som du säger?
- Upp med händerna! - Kom hit!
- Behöver vi manicken? - Nej, den är oanvändbar nu.
Skynda er på!
Rappa på. Hoppa in.
Tror du att Ralph klarar sig?
Ja då, det gör han säkert.
- Det såg så ut. - Ja.
Han klarar sig säkert.
Vad synd.
Det är förstås ett bakslag, men vi har gott om tid.
Ring upp John. Nu direkt.
Då får du väcka honom!
Är allt som det ska?
Telefon.
TOWNSEND-BYRÅN
Bosley 342.
Välkommen till Townsend-byråns bas i Berlin.
- Finns det mat? Jag är vrålhungrig. - Alla kvinnor är vrålhungriga jämt.
- Min kille. - Äntligen.
Välkommen tillbaka! Min älskade. Allt väl?
- Mycket bra. - Bra.
Hej.
Nu blir det styrketräning.
Hej.
Kära Bombay-syster. Vad trevligt att ses.
- Elena. - Angenämt.
Saint.
Du har en väldigt vacker energi.
- Tack. - Ja... Herregud.
- Vad är det? - Herregud.
Jag skulle vilja lägga ett fast tryck på din rygg. Får jag göra det?
- Javisst. - Då ska vi se...
- Skönt? - Otroligt skönt.
Revbensförskjutning. Mycket vanligt. Jag gör gärna fler justeringar.
Saint sköter vår hälsa.
- Håller oss i topptrim. - Jag försöker.
Han ger näring åt sinne, kropp och själ.
Ska vi ägna en stund åt att minnas Edgar?
Jag har dukat ett litet festbord till vår underbara väns ära.
Pecorino nero, Parmigiano-Reggano, manchego och givetvis...
Tack. Han älskade brie.
- Och vin. - Särskilt vin.
Wow, jag hade väntat mig böngroddar och vetegräs.
Allt handlar om hur man ser på maten.
Hedrar man kon, blir osten nyttig.
Jag förstår att omständigheterna som fört dig hit varit stressande.
Så stressande.
Om du vill prata så är jag legitimerad terapeut också.
- Jag förstår att ni kallar honom... - Helgonet.
Elektrolytberikat vatten?
Och det här ger frisk andedräkt.
- Okej... - Bra.
Jag körde den som sist hade tillgång till Calisto genom vårt söksystem -
- och varenda övervakningskamera i Hamburg.
Fleming. Han gömde undan min rapport.
Kolla. Han var på flygplatsen för fem timmar sen.
- Han har åkt. - Med en väska.
- Han vet allt om Calisto. - Och värdet på svarta marknaden.
Ska han sälja, vill han slippa dig. Jag utvidgar sökandet.
Försökte Fleming få mig dödad?
Kanske. Kanske på en köpares inrådan.
Skurkar ogillar vittnen, leksaken var din.
Men min chef...
Han flörtade.
En man kan älska dig och ändå vilja se dig död.
Inte jag.
- Det sköts på mitt bröllop. - Är du gift?
Nej, jag sköt bättre.
Nu måste jag ha ost.
Är ost kod för nåt?
Ja: "Jag är 40 år och singel och har ett schweizeroststort hål i själen."
- Jag har veganglass till din själ. - Du känner mig.
Jag borde ha kringgått Fleming och inte följt nån fånig befälsordning.
Jag borde ha gått direkt till Brok, men jag la mig platt.
Ni kan omöjligt veta hur det känns.
Jag kände mig alltid övergiven, med självsaboterande beteende som följd -
- vilket i sin tur ledde till diverse anstalter. Charlie fick ut mig.
Hade det inte varit för Charlie...
hade jag varit död eller i fängelse. Jag förstår dig.
Jag växte upp i maktlöshet och skam.
Du växte upp på Park Avenue. Du är väl arvtagerska?
Mer pengar, mer problem.
Hur hittade Charlie dig, då?
Jane är f.d. MI6. Vår allra yngsta rekryt.
- Brittiska underrättelsetjänsten? - Inte nu längre.
Jag lydde också regler och chefer. Det gick inte så bra för mig heller.
Ralph är död.
Jag dödade Ralph. Jag är en mördare.
- Nej då! - Oavsiktlig förlust.
Ta inte på dig skulden.
Om Calisto hamnar i fel händer...
Vi måste ta tillbaka den innan fler kommer till skada.
Nu har vi chansen.
Mr Fleming är i passkontrollen i Istanbul.
- Nej. - Vad har du emot Istanbul?
Matförgiftning. Lamm med yoghurtsås som jag låtit stå framme, och åt upp.
- Du, då? - Inget sånt.
Ursäkta oss.
Strax tillbaka.
Jag vill förvissa mig om att torpeden håller sig borta från oss.
Vi håller tyst tills vi vet vilka som är inblandade.
Vi vet inget om Calisto. Vi får ta det säkra före det osäkra.
Hur ska vi göra med Ralphmördaren?
Ta henne till garderoben, utrusta henne.
Om nån undrar, ska vi till Brasilien.
Istanbul.
- Hur gör vi med Elena Houghlin? - Det vet du nog.
Jag plockade isär den. Ingenting där.
Ingen spårare.
Den avger inga signaler. Vad var det som gjorde dig orolig?
Ingen aning.
En känsla, ända in i märgen. Gammal vana.
Du kanske helt enkelt saknar jobbet. Alla blir vi gamla.
- Pensionärslivet är ingen dödsdom. - Säger han som vägrar sluta jobba.
Kram på dig.
In i märgen, som sagt... Vem skulle göra så?
Nån som vet att jag är henne på spåren.
Tack ska du ha.
Men kolla.
Vilken drömgarderob.
Får jag ta vad jag vill?
Låna.
Har vi sagt så?
Börja med ett skyddande baslager.
Jag föreslår ett pärlbroderat linne.
Nåt slags polymer.
Skottsäker skyddsväst.
Ursprungligen framtaget som skyddshölje till rymdfarkoster.
- Och behån skär inte in. Framsteg. - Hur går det?
Kvar i första garderoben.
Finns det en till?
Öppna vapenförråd.
Kom, Jane.
Kom och kolla.
- Prova de här. - Tack. Hur funkar de?
Hur funkar de? Jaha.
- Du är yngre är jag trodde. - Hårt liv.
Det här borde väl vara nåt för dig.
- Vad är det? - Universellt gränssnitt.
- Man kan hacka nästan allt. - Inte nästan allt, utan allt.
Här har vi vårt nytillskott.
Ett höghastighetsvapen med bedövningspilar som ammunition.
Ickedödligt, snabbverkande, effektivt.
Janes nya favvo.
- Ska vi ta Elenas kom-verktyg nu? - Det låter bra.
- Den där radiogrejen ni har i örat? - Bättre upp.
Subdermal sändare med benledningsteknik.
Ska jag få en tatuering?
Nej. Det gör man sig förtjänt av. Du får nåt mindre permanent.
Ja, tekniken döljer sig inuti.
- Är armbandet på, så hör du oss. - Får jag ta en tablettask?
Nej. Inga minttabletter.
Och fingra inte på allt du ser. En del saker exploderar.
Fantastisk stad!
Här möts hela världen. Fara och pengar.
Nu måste vi lista ut var mr Fleming ska träffa köparen -
- och ta tillbaka Calisto innan det blir skurkarnas nya älsklingsvapen.
- Som resväskskärnvapen. - Tama tigrar.
- Jet Skis. - Sea-Doos.
Bilar som går vrålsnabbt.
Hur hittar vi honom?
- Vi har ju inte byråns resurser här... - Hur hittar vi honom?
Vi ger oss ut på stan, som man gjorde förr.
Pröjsar för info, hotar med våld.
Jag känner mig som en tiger i dag, eller leopard. Det ska gå vilt till!
Jag kan ha en kontakt här, från MI6-tiden.
- Bara "kan ha"? - Hon bor här och hon hatar mig.
Ska vi öva på engelskan? Vad duktig du är.
Godis.
Skämmer du fortfarande bort dem?
Du. Håll dig borta från mig.
Fatima, vänta.
Vi kan väl prata?
Du får prata med nån annan.
- Snälla Fatima, vänta. - Det gjorde jag en gång. Minns du?
Jag vet att jag svek dig. Jag är inte kvar på MI6, jag jobbar här nu.
Det struntar jag i. Jag hjälper inte dig. Du vet varför.
En mycket välfinansierad icke-statlig organisation -
- som kan få fram allt du behöver, redan i dag.
Inget väntande, inga brutna löften.
Tack.
Det är bara te.
Vad vill du?
Har du sett honom?
Du kanske känner nån som har det.
Jag kan hjälpa dig att bygga upp mottagningen.
Kan du hjälpa mig nu?
Jag trodde dem när de sa att du var i säkerhet.
Jag trodde dig, men förlorade allt. Ogifta mödrar fick vända i dörren.
Jag vet.
Det var därför jag sa upp mig.
Låt mig bygga upp förtroendet igen.
Jag tog med mig det vanliga.
Det står utanför.
Visa mig.
Du kan få mer om sex månader.
Fyra.
När hittar dina kontakter vår kille? Vi måste verkligen...
Det som doktorn sa till om?
Okej, då bär vi in allt.
Bra, Jane.
Han bor på hotell. Pasha Hotel.
Ibrahim Pasha?
Kan nån hjälpa oss in på rummet?
Javisst.
Jag tar bilen också.
Javisst.
Pasha. Kom nu.
Nu tar vi reda på allt om mr Flemings vistelse i Istanbul.
När Fleming går ut, går vi in.
Kopierar och samlar in kommunikation.
När, var, vem.
Han har tittat på fastigheter i Costa Rica.
Och han har ett bankkonto utomlands.
Klart.
- Vad ska jag göra, då? - Du ska ju vara död. Koppla av.
Vi kan inte riskera att Fleming får syn på dig.
Då kör vi.
Jane, snart är han där.
Sabina, messa nu.
- Hur gick det? - Jag hittar inte...
Tack. Vart tog telefonen vägen?
- Kassen. - Tack.
- Där är den. - Tack.
Vi har fått fram följande:
Mr Fleming tänker sälja Calisto i morgon på Veliefendi Hipodromu.
Ett populärt tillhåll för rika affärsmän.
Och därmed internationell vapen- och narkotikahandel.
Samtliga kan vara intresserade av Calisto.
Affärsmän, rika hästägare. Flagga för Flemings presumtiva affärsbekanta.
Jag vill hjälpa till.
Jag är inte bara nån skraj tjej i ert vittnesskyddsprogram.
Jag kan hjälpa er att ta er in och ut.
Jag kan hacka alla system som finns och gör det snabbt.
Ni behöver mig, mrs Bosley. Och jag vet att jag klarar det.
Jag kan inte bara sitta här. Jag har fått mersmak.
Jag vill vara med.
En gång såg jag en jättetjock bebis som gav en kattunge eskimåpussar...
och det där var ännu gulligare.
Dessutom är du med på genomgången nu.
Du fick ju universalhackingverktyget och armbandet.
- Ja. - Hur kändes det?
- Det såg ut att kännas jättehärligt. - Trevligt.
Du skulle få den när jag var klar.
- Varsågod och fortsätt. - Som sagt:
Det är stort, så vi får sprida ut oss.
Elena, du är vår bevakningscentral.
Stordatorn finns vid pressrummet.
Vi får in dig, du hackar övervakningskamerorna.
Håll utkik efter mr Fleming.
Jane kör publikkontroll.
Tusentals åskådare måste skannas och bedömas.
Nerifrån och upp. Du har översikt och kan ge taktiskt stöd.
Eliminera hot mot operationen.
Sabina, du utför själva kuppen. När måltavlan kommer slår du till.
Fleming, köparen och Calisto- vi behöver alla tre.
Jag sköter transport och utförsel.
Vi ska ta med oss allihop, och jag vet precis hur.
Okej, då var jag inne.
Då så, Jane... Där är du ju!
- Kom-kontroll. Sabina. - Bra.
- Jane. - Bra.
- Elena. - Bra.
Gör inte så.
Där gick det i stöpet!
Jag får hoppas på tredje loppet.
Vad satsar du på?
Den blåa.
Sex minuter kvar. Ser ni nåt?
Inget än.
Jane, ser du nåt?
Ingenting.
Ursäkta, vem är det?
- Alim Hassan. Prins från Qatar. - Prins från Qatar?
- Jätteförmögen. - Jätteförmögen?
- Äger hundratals hästar. - Äger hundratals hästar?
Vi fattar, han är rik. Är det han som är köparen?
Jag ser inte.
Sabina! Fleming!
Där är han. Ljusblå kostym!
Ja, det är definitivt han. Sabina?
Jag ser honom.
Han har varorna.
Jag går in.
Jane?
På kornet.
- Boz? - Fordon fixat.
Han pratar med nån. Grå kostym. Är det köparen?
- Det är torpeden. - Gulleplutten är här!
Dödar du honom före mig dödar jag dig.
Skjut honom, Jane.
I bilen? Okej.
- De är i bilen, det blir inget här. - Vi måste åka!
Jag kommer!
Fan, fan! Fan!
- Sabina, sätt en sändare på bilen! - På väg!
Kör in!
- Undan! -Skynda dig, Elena! - Jag kommer!
Kör!
Hoppla!
Kör!
Snyggt jobbat!
Hur...? Inte visste jag att du kunde rida.
Mer pengar, fler hästar.
Kan nån spåra aset?
Vi kan inte skugga honom i den här.
Håll i er.
De kör norrut.
Vi är utanför stan.
Här finns bara ett stenbrott.
Ta fram det.
Jag inväntar er signal.
Försäljningen sker helt klart här. Ta allt, vi vet inte vilka som är där.
Jag är nog lite för finklädd.
Okej.
Den här måste du ha.
Jag ser en väg in.
Jane!
Kom.
Kan du drömma om.
Hej.
Han kommer att vakna. Kom nu.
- Ni har alla prickarna. - Jag försökte stoppa dig.
Ska vi slänga ut honom?
Vem Fleming än gör affärer med, så har han tagit sig vatten över huvudet.
Stäng porten. Lås in dem.
Och sen låser du in dig här.
De här är till dig. Det är inte minttabletter.
- Hajar du? - Inte minttabletter.
- Kom nu. - Lås om dig. Inte minttabletter. Lås!
Porten är låst. Enda utväg tre trappor upp.
Snyggt, Elena.
Ser man på - mr Fleming!
- Australiske Jonny. - Fick inte amerikanerna honom?
Men nu är han här. Och om du försöker döda mig innan jag dödar honom...
Hur var det?
Och ni är...?
Jag företräder en köpare som vill förbli anonym.
- Får jag se? - Javisst.
Det är Calisto.
Så ja.
Och pengarna?
Kontanter.
Resten på kontot.
Utmärkt.
Men först vill min uppdragsgivare få en liten demonstration -
- bara för att vara säker på att den håller vad ni lovar.
Ska jag döda nån?!
Fan.
Min uppdragsgivare insisterar på det.
Välj vem som helst.
Utom mig.
Hämta nån.
Nej, nej...
Ni fick rapporten.
Där står allt ni behöver veta. Det här ingick inte i avtalet.
Men det gör det nu.
Processen är ytterst komplicerad.
Du vet inte hur den funkar.
Man ska ha root-åtkomst -
- eller vara hackare.
Vad fan skulle det vara bra för?! Så var det inte sagt, mr Hodak!
Helvete!
Boz, Fleming är död.
Torpeden jobbar åt Jonny Smith.
Boz.
- Vi måste ingripa. - Nu sticker vi, ta med grejerna!
De ger sig av.
Hur gör vi?
Var är hon?
Jag ser henne inte.
- Den går inte upp. - Fixa det, då. Gå upp och fixa det.
Hörni, nu kommer nån.
Upp till er.
Tillsammans.
Där uppe!
Herregud. Vad är det som händer?
Jag tar torpeden. Täck mig.
Den självständiga.
Ett ögonblick!
Upptaget!
Vem är du?
Akta dig, jag kan krav maga.
Har du lärt dig det i nån galleria?
Krav maga!
Skjut inte.
Nöjet är helt på din sida.
- Jane, hur tryckte du god natt? - Pröva dig fram.
Elena, hjälp mig!
Tack, Elena.
Jag har drömt om den här stunden.
Fast du hade längre hår. Men du är fin nu med.
- Du skulle bara våga. - Vill du rymma med mig?
Du är så desperat.
Stanna där. - Elena!
Jag vill ses igen.
Stäng porten.
För sent!
- Jane, var är du? - Torpeden kommer undan!
Sabina!
Stäng av!
Ge hit väskan!
Elena!
Vänta lite!
Elena!
Herregud. Nej!
Elena, nu behöver jag dig!
Håll dig mot sidan!
Suveränt.
Få upp mig!
Sluta!
Elena!
Det är förkrossande nära nu!
- Jane, vi behöver dig! - Jag har den snart.
Jane, skynda dig!
Jag kommer.
Sabina, ta tag!
Jane! Jane!
Den!
Gudskelov!
Herregud.
- Gick det bra, Sabina? - Bättre sent än aldrig.
Fel sida.
- Lyckades nybörjaren söva sig själv? - Ja då!
Var är din pojkvän? Hodak, torpeden.
Borta. Tog med sig Calisto.
- Var är Jonny? - Han smet. Fegisen.
Var är Boz?
- Vi ska nog inte stå intill ett lik. - Inte som vi är klädda.
Är hon död?
Vill du känna?
Kom.
Känn.
Hon känns levande!
Du väckte henne.
Tjena.
Är vi på en båt?
Ja.
- Bosley! - Mrs Bosley.
Boz!
Brukar Bosleys ge sig av?
Nej, det här stämmer inte.
Är hon borta?
Vi blev avslöjade, hon kanske ligger lågt.
Kanske.
Eller så är hon...
Nej.
Boz var den första ängeln som befordrades till Bosley.
Hon skulle inte vara första ängeln som bytte sida. Det har hänt förr.
- Det var hennes idé att ta Calisto. - Exakt, men Fleming hann före.
Uppdraget var hela tiden att ta den, ändå lyckas vi aldrig riktigt.
Vi som aldrig misslyckas. Det måste bero på henne.
Fleming är död. Calisto är borta. Hon också.
Jonny sa att han företrädde nån. Tänk om det är Boz.
Det är mitt rum.
- Hallå. - Charlie hälsar.
Ni svävar i livsfara. Ut därifrån!
Stanna där, Elena!
Stanna där!
Jag är Bosley. Nu ser vi till att du kommer härifrån. Fort.
Sabina...
Sabina.
Sabina!
Hon betyder mycket för dig.
Vi är nyblivna vänner... tror jag.
Den här veckan har varit hemsk.
Hon får inte också dö ifrån mig.
Vad håller du på med?
- Aj! - Å, förlåt...
Varför gråter du?
Jag gråter inte.
Det gör du visst.
Okej då, jag gråter.
Jag trodde inte att du brydde dig om mig.
Varför inte det?
För du tror att jag saknar känslor?
Inte alls...
men jag kan vara urjobbig för det mesta.
Du kan vara så jobbig.
Det är inte med flit, jag saknar nåt filter som andra har.
Vad det än är för material så räddade det ditt liv.
Tack.
- Var är Elena? - Ingen aning.
Vi måste hitta henne, så jag har begärt hjälp.
- För att jag blev söndersprängd? - Ja.
Men du övertygade mig också om att jag inte måste klara allt själv.
Duktigt.
Hej, änglar! Nu vill jag ha en förklaring.
Det här är inte Brasilien.
Jag tog med hemgjord kombucha med probiotika.
Och det bästa av allt: en vän.
- Jane! - Jag är inte mullvaden.
- Vad gör du här? - Precis som ni borde jag vara död.
Hon ringde direkt efter vårt samtal. - Du ska få örter mot blåmärkena.
- Nej tack. - Skyll dig själv.
Vem?
Känn dig som hemma!
Jag lät skicka upp lite kläder. Välj och vraka!
Varför ska det vara så formellt? Är det här ännu ett högkvarter?
Har Jane och Sabina hört av sig, kommer de också?
Frågvis.
Nyfikenhet, det kan sluta illa. Men det är väl forskaren i dig?
Jag försöker bedöma situationen.
Du efterfrågade ett möte med mr Brok för att diskutera Calisto.
Snart får du det.
Calisto har ju blivit stulen...
Det gjorde du bra.
Det är skönt när planer går i lås. Då ska du få byta om i enrum.
- Det är inte sant! - Jo, jag har spårat honom i veckor.
När han landade i Istanbul var jag tvungen att skydda er från honom.
Boz, de ger sig av. Hur gör vi?
Boz.
Helvete!
Det var hemskt att lämna er där, men värre att det var för sent.
Jag kan inte tro det. En Bosley?
- Du kunde ju tro att det var jag. - Hörde du det?
Australiske Jonny?
- Han som kom undan. - Igen...!
Vi såg honom i Rio...
- Du knuffade ner mig från ett tak. - Sluta älta.
- Herregud... - Jag ska, det måste få ta tid.
- Den sista som såg honom var... - Bosley.
När Jonny aldrig kom till fängelset blev Charlie misstänksam mot Bosley.
Han bygger upp ett eget nätverk och säljer sina tjänster till högstbjudande.
Ska vi dejta brottslingar?
Ja. Jonny och mr Hodak, torpeden, de arbetar åt Bosley.
Han verkade alltid lite småsuspekt. Udda. Engelsk.
- Bosley har Elena... Vet vi var? - Självklart.
Vi kan spåra nästan alla våra kläder. - Du har många läderjackor hemma.
"Låna, inte ta."
Alexander Brok har fest på slottet. Elena är där.
Han bjuder det rika och vackra folket till sin årliga visionsfest.
I år ska han visa upp Calisto för sina investerare.
Varför skulle Bosley vilja ta Elena till Brok?
För att ta tillbaka Birdman till Alcatraz, antar jag.
- Vem då? - Det är en film. Burt Lancaster.
- Birdman. Michael Keaton. - Michael Keaton är Batman.
- Ben Affleck är Batman. - Är han verkligen det?
- Vet ingen vem Burt Lancaster är? - Jag har hjärnskakning.
- Det är en gammal film... - Hur gammal är du?
- Det kvittar väl?! - Jag har andra referensramar.
- Filmälskare finns i alla åldrar. - Nu hämtar vi henne.
Vad är du ute efter?
Har du rotat i mammas garderob?
Vilka andra av henne saker leker du med?
Jag har ägnat hela min karriär åt att bedöma kvinnors begåvningar.
Och du, min vän...
är förunderligt klipsk.
Du förrådde änglarna.
Jag är inte kvar på Townsend-byrån. Jag fick gå i pension.
Så nu ska du visa mig hur man hackar den här...
och omprogrammerar root-åtkomsten...
till mig.
Du trodde att Fleming kunde göra det. Han skulle alltid ta åt sig äran.
- Hur lång tid tar det? - En evighet. Jag vägrar.
Du tror att du har ett val. Bedårande.
De hälsar.
Kaxigt. Du har fått lektioner.
Jag hoppas att de kommer.
Närapå 60 rum på fyra våningsplan.
36 väktare har hyrts in till festen utöver Broks livvakter.
Ville du ha?
- Det är bra. - Då kör vi.
Elena är högst upp i nordvästra hörnet. Högsta prioritet.
- Hej. - Privat våningsplan.
Jag hittar inte toaletten.
Jag är så fruktansvärt kissnödig. Har jag gått fel?
Sov gott.
Inne.
- Varför gör du det här? - "Att neutralisera fienden obemärkt."
En kvalitetsstämpel i min bransch. Du ser ett fel, jag ser en gudagåva.
En gåva som inte bara genererar energi, utan även makt.
- Vad gör ni i mitt arbetsrum? - Mr Brok, gudskelov, hjälp mig!
Vad gör hon här?
John, nu förstår jag inte. Du hade ju tagit hand om henne.
- Var det du? - Du tänkte utsätta mig för sabotage.
Vad hade du väntat dig - blommor, handskrivet tackkort?
- Gör dig av med henne. - Vi kan få användning av henne.
- Vet du ens vem han är? - Ja. Min globala säkerhetschef.
John fick tillbaka Calisto av Peter Fleming, den kortsiktiga förrädaren.
De dödade Fleming.
Det här är problemet med dig: Du säger saker jag inte får veta.
Trovärdigt förnekande, låter det bekant? Du är en hemsk arbetstagare.
Ja, det kvittar väl om folk dör? Bara investerarna är nöjda.
Var inte så naiv. Calisto kommer att förändra världen.
Ska man baka en kaka måste man knäcka några ägg.
Omelett. Att jämföra döda människor och ägg är illa nog.
Jag ska inte vara här. - Du är ett säkerhetshot.
- Ta hand om henne, gör det du ska. - Det är tanken.
Ursäkta, jag har gäster som väntar.
- Hörru, flytta på dig. - Sitt ner, mr Brok.
Nej. Vad är det som försiggår här?
Herregud.
Släpp ut mig.
Du arbetar faktiskt åt mig. - Det gör ni allihop!
- Pucko. - Vad skrattar du åt?
Idiot.
De stjäl Calisto.
De tänker använda det som vapen för att mörda människor!
- Det borde funka. - Jag tror det.
Får jag be om root-åtkomst?
Du är galen. Den lämnar jag inte ut.
Ni kan ändra blockkedjan och förstöra precis allt.
Calisto ska ut på marknaden precis som det var planerat.
Ju fler enheter det finns som jag kan hacka, desto bättre.
Gör det inte. De har dödat alla andra som känner till det här.
Mr Brok är medskyldig till två människors död.
Jag skulle mer än gärna tala med mina gamla poliskollegor.
Hej, Alexander. Root-åtkomst beviljas.
Ska du svara?
Nej.
Jo.
DARTKASSASKÅP
Intrångsförsök i kassaskåpet.
Din tur.
Dra åt helvete.
Jag kan kanske få dig att ändra dig.
Kanske med ännu en glad överraskning!
Langston...!
Han var där hela tiden!
Gömde du nån i mitt 1600-talsskåp?! Vad är det för fel med dig?!
Ingen humor, det är ditt problem.
Jag hoppades på dig.
Subba.
Du ska veta att jag fått en vän.
- Jane, hur går det? - Vi är snart klara med honom.
Vänta här.
Ändrar root-åtkomst.
- Namn och tumavtryck. - John Bosley.
Hej, John. Root-åtkomst beviljas.
- Klart. - Duktig flicka.
Jag måste förstås kolla att det verkligen funkar.
Calisto, kortdistanseffekt. Kringgå inte.
Vad gör du? Den dödar oss!
Var inte fånig. Den dödar henne och vad-han-nu-heter.
Inte oss. Vi är nere på festen och har det trevligt.
Ska jag gå ner och låtsas att allt är bra?
Allt är bra. Du skakar om energibranschen.
Bra gjort!
Pensionärslivet är bättre än jag trodde.
Jag är hemskt ledsen, Langston.
Vilken jävla typ.
- Har du den? - Ja då.
Självklart.
Ha så kul. Vi ses!
Det är din fest, Alex. Roa dig.
Det är en spännande värld, Alex.
En vacker dag märker din generation det.
Hallå! Hjälp oss!
Det måste finnas en nyckel.
Det var min mentor Edgar som lärde mig hur man vinner.
Du tror att du besegrat mig två gånger. Fel, jag höll på att lära mig.
Du har sju olika slag.
Jag kan allihop.
Sju slag och ett bräckligt ego.
Varför händer det här?!
- Jag har hittat henne. - Bra jobbat.
- Ja! - Sabina!
- Du kom! - Vad fin du är.
- Vad betyder det där? - Inget. Den bara lyser och låter.
Följ med.
Gå mot utgångarna.
Ut. Gå härifrån. Ut, bara.
- Trodde du verkligen att jag var död? - Ja, Rebecca, det gjorde jag.
Bosley var namnet, och nu ska jag spöa dig.
Ska jag bara försvinna efter 40 år?
Jag kan inget annat.
Du saknar mannar, ängel. Det har du alltid gjort.
Döda henne.
Hälsa.
Ingrid?
Du har varit flitig. Hur lyckades du...?
Det är bara affärer, John.
- Han är med mig nu. - Jag förstår.
Jag byggde upp byrån från grunden.
Den skulle bli min när Charlie dog. Jag blev påtvingad pensionen.
Vad skulle jag göra, då - påta i trädgården...?!
Du trodde att du skapade oss, men vi skapade dig.
Vi litade på dig!
- Jag höll på att säga nåt viktigt. - Förlåt.
Äsch.
Städa undan bevisen, änglar. Bra jobbat.
Vill du åka till Kalifornien och utbilda dig till ängel?
Va? Jag... Är det säkert? Ni...
- Herregud. - Vi rekryterar dig!
- Att bli ängel, som du och Jane? - Vad tror du att vi hållit på med?
- Jag vet inte... - Jag trodde att du var smart.
Nu är det gjort, Charlie. Och så har Elena Houghlin fått ett uppdrag.
- Som vad då? - Rekryt.
- Bra. Tack, Boz. - Bra. Tack, Boz.
- Tack för att du ringde. - Tack för att du ringde.
- Vad gör ni i Kalifornien? - Har du hoppat fallskärm?
- Jag är höjdrädd. - Har du simmat med hajar, då?
- Hur länge kan du hålla andan? - Inte länge.
Hejsan.
- Vad har du råkat ut för? - Känner ni varann?
- Jag satt och åt en smörgås. - Jag kom in och du gav mig...
- Fosfor. - Min älsklingskemikalie.
- För du var... - Precis.
Var det du?
Ja.
Jag tror att budskapet sjönk in.
Var det en ordvits?
Försöker du typ skoja med snygga nörden?
Nej.
Men det funkar, om du nu gör det.
- Om jag vill nå dig, hur ska jag...? - Tänk inte på det, jag hittar dig.
Var det du?
Ja.
Elena Houghlin.
Kelly Garrett. Välkommen till Townsend-byrån.
Du lättade på gasen i sista kurvan. Du måste lita på den. En gång till.
Händerna högt. Ingen fruktan. Använd smärtan. Koncentrera dig.
Helst i 90 sekunder.
Ni måste klippa av sladdarna...
i rätt ordning, för annars...
- Klar! - Flyger ni i luften.
Duktigt av dig att inte dö. - Ni andra städar upp och gör om!
Houghlin, sätt fart! Tio sekunder till hoppet!
Jag är inte alls livrädd! Nu kör vi!
Vaka över oss. Gör mig inte till en riktig ängel.
Jag har tränat för det här hela livet!
Då så, rekryter. En sista utmaning.
När Ruth Bader Ginsburg gjorde hoppet-99...
- Är RBG en ängel...?! - Glöm att jag sa det.
Nu kör vi! Var kärleken!
Hoppa, Chloe!
Ut och iväg!
Vart tänker du ta vägen?
Du måste landa kärran. Jag hoppas att vi ses på marken.
Det hoppas jag verkligen. Hej då!
Fan, fan! Okej.
- Jag har saknat henne! - Snyggt! Sätt ner henne nu.
- Du klarade det! - Vad snällt att ni kom!
- Jag landade! - Vi var aldrig oroliga. Jo, lite.
Andas på mig.
Hon spydde inte ens!
Skriv under stolen först. Tänk inte, bara skriv!
- Nu så... - Shots, shots, shots.
- Du har klarat utbildningen. - Jag är så himla nervös.
Shots. Det behöver jag.
Voilà! Redo? Ner med dig.
Jag vill nog ha den här.
- Blir det bra? Kanske inte lika ont. - Den är väldigt fin.
- Hur ont gör det? Var ärliga. - Jag har inte ont längre.
- Mindre än en kula, mer än piercing. - Jag vet inte hur det känns.
- God morgon, änglar. - God morgon, Charlie.
- Gratulerar, Elena. - Tack, Charlie.
Då så, är du beredd?
Ja, för fan. Ge mig mina vingar.
Undertextning: Jennifer Warrender