Team Wild Animals Only Released On: Www.HoundDawgs.org.
Det kommer större saker, Jesse. Mycket större än det här.
- Du måste bli en av de goda. Varför? - För att det finns för många onda.
- Lovar du? - Jag lovar, pappa.
Sluta med det. Vi Custers gråter inte. Vi slåss.
Jag gjorde det här, pappa. Jag bad för det här. Det är mitt fel!
Nej! Snälla! Snälla!
Släpp ut mig! Snälla!
Jag letade inte efter Gud. Jag är ingen galning.
Det var en vanlig söndag och jag äter alltid rostat bröd.
Jag skulle bre på jordgubbssylt när jag såg hans ansikte...
- Hej. - Jag såg Guds ansikte!
- Gick det inte bra hos Dork Docs? - Nej.
Här är lite bra grejer. Kanske.
Jag bad till Gud varenda kväll och hoppades på ett tecken...
Denis mår bättre.
- Denis? - Ja, Denis.
Han har fått färg på kinderna. Jag tror att han klarar sig.
- Det var roligt, Cass. - Vi behövde inte din hjälp.
Letar du efter Gud på YouTube nu? Är det så illa?
Gud är borta, Cass. Det är viktigt.
Utan Gud finns ingen struktur. Ingen ordning.
Utan nån vid rodret blir det kaos. Nån måste bestämma.
Utan Gud har vi...
Den artar sig.
- Hej. - Varför...
Säg det inte, Jesse. Säg det inte.
- Får jag en sån? - Visst.
Det krävdes tre av en .44.
Men vet ni vad? Jag tror att jag börjar fatta grejen.
- Du kanske ska ta en paus, Tulip? - Jag klarar det. Det är lugnt.
Hör du det, Cass? Han klarar det. Det är lugnt.
Så vad gör ni grabbar?
- Du vill inte höra det. - Vi har pratat om det.
- Men du måste... - Jag tänker inte sova!
Du...
Du... Sov.
- Hon var trött. - Ja.
- Sov. - Såg ni det, sir?
Det är kraften jag menar. Han sa "sov" och hon somnade.
Folk gör precis som han säger. Vad tror ni?
Jag är uttråkad.
Hur är tillståndet i världen när en kvinnas lydnad kräver superkrafter?
Jag har en dejt. Döda dem alla.
Herre, jag ber om styrka. Guida oss genom mörkret-
- och skydda oss under vårt heliga uppdrag. Amen.
Jag älskar dig.
Vi närmar oss målet. Osäkra era vapen.
Sätt på hjälmarna.
Radiotystnad.
Vi är framme. Mörkerglasögon.
Framåt! Sätt fart!
Grinden är låst. Jag spränger den.
- Innergården grön. - Gångvägarna gröna.
Vi närmar oss ingången. Fortsätt till andra våningen.
Jäklar! Vänta!
- Är det lugnt? - Ja.
Det är Custer! Framåt! Framåt!
Få bort honom! Jösses! Få bort honom!
Få bort honom! Han bet mig! Han bet mig!
- Avväpna! - Gör det inte!
Gamlingen är eliminerad.
Jag ser kvinnan.
Ta honom!
Döda dina vänner.
- Hallå! - Vänta!
- Phil! Vad gör du? Snälla... - Jag är ledsen.
Män i vitt.
Släpp den. Kom hit.
Först ska du svara på några frågor...
Vänta!
Det här är trevligt. De öppnade bara för er skull.
Pappa sa att ni är en viktig man.
- Eller hur? - Vadå?
- Ni har ett viktigt jobb? - Jag antar det.
Är ni inte nöjd med det?
Jag jobbar för världens mäktigaste organisation.
Jag har agenter i 113 länder som lyder min minsta vink.
Imponerande. Men trots det...?
Men trots det...
Jag har känt mig lite desillusionerad på sistone.
Jag var som ni en gång. Jag letade efter mening.
På ytan hade jag allt, men...
Mitt liv var som ett pussel där en viktig bit saknas.
Jag reste. Jobbade som frivillig.
Och en natt på ett sjukhus kom Stephen in i mitt liv.
Han var åtta år gammal och hade tårar i ögonen.
Mamman var crackmissbrukare och pappan hopplös.
Han var utvecklingsstörd. I månader såg jag bara hans tårar.
Men en dag öppnade jag handväskan och gav honom en chokladbit.
Bara en chokladbit. Och det var då det hände.
Han log. För första gången.
En enkel vänlighet hade förändrat hans liv.
Det vackra leendet var min saknade pusselbit.
En fattig efterblivens leende?
Var det er pusselbit? Ni förstår väl att de ler hela tiden?
Er far är väl Louisianas guvernör?
Har han besökt Angola?
- Landet eller fängelset? - Det spelar ingen roll.
Ställ er upp.
Ta av er överdelen.
Håll smöret i er hand.
Inte brickan. Smöret. Ta det i er hand.
- Stoppa in det under hakan. - Stoppa...?
Lyssna noga. Ungefär hur länge kan ni hålla andan?
Glöm det.
- Jag älskar dig. - Håll tyst, Hoover.
Jag skulle till Ulan Bator imorgon, men på grund av er inkompetens...
- Vem är först? - Jag.
På presenningen.
Ni har all rätt att vara besviken. Vi förtjänar att bli skjutna.
Det har varit en ära att tjäna organisationen. Vårt uppdrag...
- Jäklar! - Får jag, sir? Glocken kan låsa sig.
Låt mig bara...
- Ni tänker väl döda Custer igen? - Omedelbart.
- Får jag fråga hur? - Gasläcka, ugnsbrand, knarkare.
Om ni ursäktar. Custer dödade sex Samson-agenter. Enkelt.
Har ni läst hans akt?
Han är ett hot mot det heliga barnet. Vi får inte underskatta honom.
- Vad skulle ni föreslå? - En sån måltavla kräver B.R.A.D.
- Är inte det att gå för långt? - Jag tror att det är vad som krävs.
- Vad var ert namn? - Featherstone, sir.
Vi träffades på konferensen i Paris och i Budapest och i morse.
Det tar tid att aktivera B.R.A.D.
Under tiden har jag en våldtäktsfantasi.
Absolut, sir. Jag tar på mig en minikjol och...
Inte ni. Jag vill ha ett proffs.
- Okej... - Nåt billigt, villigt... Grymt.
En nej-betyder-ja-grej, sir? Jag kontaktar B.R.A.D.
Hoover tar hand om proffset. Tack, sir.
Jag låter presenningen ligga.
Om ni misslyckas igen så väntar den.
Jag förstår inte. Hur kan det stämma?
- Inga fingeravtryck i systemet? - Inga ID heller. De är spöken.
Underrätta mig om ni hittar nåt. Bär ut kropparna. Bevaka byggnaden.
- Vad pågår? - Vi jobbar för honom nu.
- Ni jobbar för mig nu. - Ja, sir.
Okej, ge mig den. Kom nu. En sekund bara.
- Inspektörn! Städa upp här. - Ja, sir. Jag ringer städaren direkt.
- Vad har hänt? - De kom hit för att döda oss.
De tänker inte ge upp. Nästa gång är de fler-
- men då kommer vi att vara redo. God morgon.
Station ett, grönt.
- Station två, grönt. - Station tre, grönt.
Station fyra, grönt.
- Fem, grönt. Ingen syns till ännu. - Håll ögonen öppna.
- B.R.A.D är på väg, sir. - Och det andra?
- Hoover letar efter proffs nu. - Bra.
Jag tänkte att ni kanske föredrar flera prostituerade.
- Ja, det går bra. - Flera nej-betyder-ja. Tack, sir.
Katter? Nej...
Nej... nej... nej...
Vi behövde inte din hjälp.
Letar du efter Gud på YouTube nu? Är det så illa?
Gud är borta, Cass. Det är viktigt.
Utan Gud finns ingen struktur. Ingen ordning.
Utan nån vid rodret blir det kaos. Nån måste bestämma.
Utan Gud har vi...
Tack.
- Tack. - Nej. Tack, pappa.
Tack. Tack!
- Merde! - Okej, vänta lite.
Låt mig se det. Okej. Du måste vara försiktig nu.
Solen är inte bra. Verkligen inte. Förstår du?
Okej...? Drick det här. Det hjälper dig att läka.
Men det är enda anledningen att dricka det. Vänta, din galning.
Skål!
Nej, nej, nej... Ta det lugnt!
Hallå. Ta det lugnt.
- Hej. - Hej. Denis.
- Stör jag? - Nej, det är ingen fara.
Ge oss en minut, Denis. Duktig pojke. Ta det lugnt med det.
Jag är glad att han mår bättre.
Det du gjorde där... Varför sa du inget?
- Hade det varit lugnt för dig? - Självklart.
Kanske nästa gång.
De kommer tillbaka. Männen i vitt. Jag vet inte hur.
Jag har 20 poliser som bevakar byggnaden.
Vi kommer att få svar, Cass. Jag behöver bara en vid liv.
När tror du att de kommer?
De har resurser och är ute efter mig. Jag skulle gissa ikväll.
- Okej. - Kommer du att vara redo?
Jag har en halv tarm och saknar min jäkla lever-
- men jag har min medicin så jag ska göra mitt bästa.
- Okej. Det är bra. - Padre...
Jag är inte problemet.
Minns du Ixtapa?
När vi flydde från bröderna Rodriguez?
Du hade fruktansvärd öronvärk.
Det måste ha varit i flera veckor.
Från en småstadsläkare till en annan. Du plågades.
Smärtan försvann inte.
Då dök Teddy Rodriguez upp med sina män. Det var 15 mot 2.
Men vi kämpade emot. Teddy... Nunes...
och albinon med tänderna. Minns du?
Vi skrämde iväg dem och stack därifrån.
Det var nog en timme senare, en bra bit därifrån-
- som du plötsligt insåg att öronvärken var borta.
Du hade inte ont längre.
Inget mer springande på nätterna. Inga fler skottsäkra västar.
Det här är vad du behöver. En kamp.
Använde du Ordet mot mig?
Jag visste inte vad jag skulle göra.
Jag var så orolig. Men du sov väl?
Drömde du?
Du bör kanske hoppa över den här gången.
Ta in på ett hotell och ta det lugnt.
Jag och Cass tar hand om det.
Åh, Jesse...
Jag behöver en pistol.
Tuff och redo. Vi behöver mer än en.
- Tar ni kreditkort? - Nej-betyder-ja.
Ja, 6-0-1-1...
Hej. Vi har precis träffats, men jag behöver låna din pistol.
Jag kan inte berätta varför. Allt är lugnt, men jag behöver den.
Är du okej? Vad är det som pågår?
Jag kan inte berätta det.
Okej, en sekund bara.
Varsågod.
- Tack. - Säg till om du behöver hjälp.
- Varför gav du henne pistolen? - Hon frågade.
- Ja, men nu är hon beväpnad. - En pistol stoppar inte B.R.A.D.
Städaren är här.
- Skicka upp honom. - Uppfattat.
- Fortfarande ingenting? - Nej, det är grönt.
- Nånting? - Inte ännu.
- Vem är snubben i köket? - Bara städaren.
- Mr Städare som städar... - Är du okej?
- Är du redo? När som helst nu. - Ja.
Jag är redo när du är det, Padre.
- Station ett, grönt. - Station två, grönt.
- Station tre, grönt. - Station fyra, grönt.
- Fem, grönt. - Var är de?
Hallå!
Hallå! Sänk volymen!
- Vet han vad som väntar? - Jag ska säga till honom, Padre.
Vad är det?
- Vad är det? - Glöm det.
Station ett, grönt.
- Station två, grönt. - Station tre, grönt.
- Station fyra, grönt. - Station fem, grönt.
Nån är på väg västerut på Friar. Ser ni honom?
- Ser vem? - Jävlar! Jag tappade bort honom.
Jävlar! Backa bort från bilen, din...
Den jäveln!
Hallå!
10-00! Polisman nere!
Vad är det?
Vad är det som pågår?
Hallå! Hallå!
- Sänk volymen! Jag kan inte... - Hur vågar du?
Denis!
- Sänk volymen! - Jag hör inte... Hur många?
- Få bort honom! - Cass! De är här. Kom nu.
- Jesse, jag har en dålig... - De är här! Kom nu.
Skjut inte! Jag behöver en vid liv!
- Varför gjorde du så? - Han är en av dem.
Ser du? Han är beväpnad.
Nej, nej... Jag svär att jag såg en pistol.
- Han hade den i handen. - Du kunde ha dödat mig, bitch!
- Det gör inget. - Den ser ut som en pistol.
Det är grönt.
Det är grönt. Bara ett fyllo. Jag upprepar. Det är grönt.
Okej...
- Jag ska hålla utkik. - Det är en bra idé.
Vi... städar upp städaren.
- Vi behöver en ambulans. En olycka. - Uppfattat.
- Och nu? - Nåt kommer, Cass. Jag vet det.
- Det är inte över. - Toppen. Tulip blir glad.
Och säg till honom att sänka volymen!
Ja, sänk volymen. Det hjälper nog.
- Hur länge till? - 23 minuter.
Borde vi inte evakuera?
B.R.A.D är det bästa vi har. Jag vill se den slå ner.
Och om nånting går fel?
Vad kunde vara mer ädelt än att offra oss själva för saken?
Ja... absolut.
Kan jag hjälpa er? Durando, vilka är...
Håll käften. Din receptionist har gått hem.
- Vet ni vem jag är? - Ja.
I 20 minuter är du värdelös.
- Vilka är ni? - Vi är proffsen.
Nån har gjort ett misstag.
Jag ville ha kvinnor. Jag betalar, men där är dörren.
Nej, vi ska visa dig dörren.
- Bakdörren. - Nej, det är inte vad jag vill.
Signalen, killar. Nej betyder ja.
- Vänta! - Showtime!
Skit...
Den saknade pusselbiten.
Hej, sir. Jag är glad att informera...
- Avbryt genast. - Ja, sir.
- Får jag fråga varför? - Nej.
- Stoppa missilen. - Men den har redan avfyrats?
- Så dirigera om den. - Vart...? Vad ska vi göra?
- Vart ska vi skicka den? - Flytta dig.
Nej... Jag gillar inte katter.
Skynda dig!
- Vad var måltavlan? - Harry Connick Juniors hus.
Bra jobbat.
EN VECKA SENARE
- Station ett, grönt. - Station två, fortfarande grönt.
- Station tre, grönt. - Station fyra, fortfarande grönt.
- Ni kan åka. - Hörde ni det? Vi kan åka.
Glöm det här.
Armenierna är igång igen.
Terrorister har attackerat Harry Connick Juniors hus.
Till sångaren och skådisen som avled 49 år gammal.
- Samma som han. - Visst.
Gillar ni min kostym? Handgjord av en ungersk puckelrygg.
En äkta hantverkare med utmärkt detaljkänsla-
- nåt som är svårt att hitta i vår moderna värld.
Jag kom ensam.
- Vem är ni? - Jag är Herr Starr.
Jag har hört att ni letar efter Gud, pastorn.
Jag kan kanske hjälpa till.
Text: Viktor Björkman www.sdimedia.com