‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Încercarea 803 a noului meu proiect.
‎Asta e bună. O simt.
‎Sunt pregătit.
‎Îi dau drumul.
‎„Pisica din bezea e înăuntru”?
‎Asta am scris? N-are nicio logică.
‎- Janet. ‎- Bună! Cum merge compoziția?
‎M-am încurcat și nu-mi iese acordul mi.
‎Vrei o chitară magică, ‎să cânte toate notele pentru tine?
‎E principala cerință a bărbaților ‎de peste 50 de ani de aici.
‎Nu. Ideea e să învăț să fac lucruri
‎fără să folosesc magia.
‎Dar e o opțiune. Nu știu...
‎Ar trebui să plecăm. O să întârziem.
‎Unde zboară timpul?
‎Totul ne duce la un citat ‎din cartea profesorului May:
‎„Mortalitatea dă sens vieților noastre și ‎moralitatea ne ajută să găsim acel sens.”
‎Eu cred că spune:
‎„Mortalitatea dă un sens ‎evenimentelor din viața noastră.”
‎Controlează-te, tipule!
‎Cred că Chidi Anagonye,
‎care a proiectat viața de apoi, ‎știe ce spune.
‎Sunt sigur că am dreptate, ‎pentru că e cartea mea.
‎Da, dle profesor May, aveți dreptate ‎în legătură cu ce ați scris.
‎Tot ar trebui să se controleze.
‎Ne vedem săptămâna viitoare.
‎Dna profesor Hieronymi ‎ne va preda problema troleibuzului.
‎Aduceți-vă pelerine. O să fie murdar.
‎Ești gata, Chidi?
‎Salut, Jeff! Văd că ți-ai sporit colecția.
‎Da. Am 322 de broaște acum.
‎Am 323! Tocmai am mai primit una!
‎Mereu e încântat de broaște.
‎Știe ce-i place.
‎Începe întrunirea Consiliului Comun ‎pentru Afacerile Vieții de Apoi!
‎Să ne grăbim! ‎Am început să mă uit iar la ‎Cei rămași.
‎Sincer, când am aflat ‎că n-au nominalizat-o pe Carrie Coon,
‎era să elimin 2% din omenire.
‎Michael, noutățile.
‎Lucrurile merg binișor.
‎Un nou grup de oameni a trecut testele.
‎Printre numele importante, ‎Roberto Clemente,
‎Zora Neale Hurston, ‎sfântul Toma de Aquino...
‎- Da! ‎- Poeta mistică sufită din secolul VIII
‎Hazrat Bibi Rabia Basri și Clara Peller.
‎Doamna din reclamele cu „Unde e vita?”.
‎Doamna din „Unde e vita?” a intrat.
‎E distractiv.
‎Sincer, problema noastră ‎e că ne mai trebuie arhitecți și actori.
‎Îmi pare rău, dar tinerii actori demoni ‎nu sunt devotați artei.
‎Cred că pot începe să joace imediat.
‎Trebuie să învețe ‎că actoria înseamnă reacție.
‎Și reacția înseamnă pre-actorie.
‎Dar pre-actoria... Înseamnă existență.
‎Potolește-te, Daniel Day-Lewis!
‎Shawn? Ce vești ai?
‎Vreau să încep ‎spunând că noul sistem e de rahat,
‎Michael e de rahat,
‎ar trebui să renunțăm la tot
‎și să fie ca înainte, ‎când toți erau torturați.
‎Mai sunt ceva dificultăți, ‎dar sistemul funcționează.
‎Recunoaște!
‎Niciodată... în vecii vecilor...
‎vecilor, vecilor, vecilor...
‎nu voi recunoaște asta.
‎Știu, prietene.
‎ULTIMUL CAPITOL
‎DUPĂ 2242 DE JEREMY BEARIMY
‎- Cât e ceasul? ‎- Nu știu.
‎Serios?
‎Da.
‎La un moment dat, acum o sută de Bearimy,
‎mi-am oprit capacitatea ‎de a ști cât e ceasul
‎oriunde în univers, ‎cât timp suntem împreună.
‎Îmi place să nu știu.
‎E 10.42.
‎Iartă-mă, mă simțeam ciudat ‎spunând că nu știu ceva.
‎Eu mă simt ciudat când știu ceva.
‎Noi suntem foarte diferiți.
‎Mă întâlnesc cu tata. Mai încerc o dată.
‎- Baftă! ‎- Mulțumesc.
‎Sunt speriat.
‎O să reușești. ‎Încă o fază pentru premiul cel mare.
‎Te iubesc și cred în tine.
‎Mulțumesc, tată.
‎Bine, începem.
‎Bortles aruncă... da!
‎MENDOZA REUȘEȘTE!!!
‎- Am reușit! ‎- Ai reușit!
‎Ai avut nevoie ‎de peste 433.000 de încercări,
‎dar ai jucat un joc perfect de Madden!
‎Ai reușit!
‎JOC PERFECT
‎Așa, băiatul meu!
‎Am reușit.
‎Bine.
‎- Janet? ‎- Bună!
‎Bună! Am pregătit cina.
‎Tu îmi gătești mereu, ‎așa că acum am vrut să-ți gătesc eu.
‎Și, sincer să fiu, n-a mers grozav.
‎Astea sunt spaghete.
‎Știu că arată ciudat,
‎dar am mușcat o bucată ‎și sunt oribile la gust.
‎Am pus tacâmurile ‎ca pentru regi și regine.
‎Aproape de farfurii.
‎De asemenea...
‎Fir-ar...
‎Da.
‎Așa că...
‎Trebuie să vorbesc cu toată lumea.
‎Să-i chem aici?
‎Nu...
‎Am avut o idee mai bună.
‎- Bună! ‎- Salut!
‎Ce plăcut e să ne vedem aici!
‎Ai făcut totul exact ca înainte.
‎Ce te-a inspirat, J-Dawg? ‎Ți-era poftă de iaurt înghețat?
‎Nu.
‎Vreau să fac un anunț.
‎Plec.
‎Ies pe poartă.
‎Ești sigur?
‎Da.
‎E timpul.
‎Ne-am gândit că cel mai bine
‎e să ne adunăm toți ‎pentru o petrecere de despărțire.
‎Mâncăm, bem, dansăm...
‎Distractiv!
‎Prieteni, sunteți triști.
‎Îmi dau seama pentru că privirea asta ‎o aveau profesorii mei
‎când ridicam mâna la oră.
‎Dar să ne bucurăm! O să fiu DJ.
‎O să ascultăm muzică dance toată noaptea.
‎Haide!
‎Acum am două motive de tristețe.
‎Salut, Doug!
‎- Salut! ‎- Te distrezi?
‎Am mâncat așa mult pui!
‎Bine că ai ales corpul de când erai tânăr.
‎Da.
‎Cum te simți?
‎Bine, Michael.
‎Tu?
‎Păi...
‎Sunt trist.
‎Știu că ești cea mai complexă ‎ființă din univers,
‎dar simt că trebuie să-ți spun ‎că e în regulă dacă ești tristă.
‎Știu.
‎Și chiar sunt un pic, ‎dar știu că e momentul să plece.
‎Chiar sunt bine. Pe cuvânt.
‎Dacă suferi, vii să vorbim?
‎Mereu.
‎Ce faceți în seara asta?
‎Prieteni, am ceva special pentru voi.
‎Vechea mea trupă de dans, ‎Dance Dance Resolution, e aici!
‎Sunteți pregătiți de un ultim dans?
‎A fost ceva deosebit.
‎N-o să uit niciodată seara asta...
‎până ies pe poarta aia ‎și mă descompun în univers.
‎Pot să te întreb ceva?
‎De când știi?
‎Nu e ca și cum aș fi auzit un clopoțel.
‎Brusc m-am simțit liniștit,
‎de parcă aerul din plămânii mei ‎era identic cu cel din afara mea.
‎Mi-am găsit pacea.
‎Știi sentimentul când crezi ‎că un ardei umplut va fi fierbinte,
‎dar muști din el oricum ‎și are temperatura perfectă?
‎Chiar cunosc sentimentul ăla! ‎Și e cel mai tare.
‎Vezi?
‎Pot să vă cer un sfat?
‎Mă tem că Janet mă va uita.
‎Nu mă deranjează ‎că se va îndrăgosti de altcineva.
‎Dacă Jason Momoa ‎sau Lara Croft ajung aici,
‎iar Janet spune: „Îmi place...”
‎E în regulă.
‎Dar ar fi trist să mă uite.
‎Așa că am făcut asta pentru ea.
‎Ce ziceți?
‎E minunat.
‎Dar n-o să te uite. Nu poate.
‎Își amintește toată istoria.
‎Chiar dacă ar putea uita pe cineva, ‎nu cred că te va uita pe tine.
‎Mulțumesc.
‎Când s-a născut Jason, aveam 18 ani.
‎În multe sensuri, ‎ne-am crescut unul pe celălalt.
‎Mulțumesc că ai fost ‎un tată minunat, fiule.
‎Te iubesc, tată!
‎Jason e cel mai adevărat tip.
‎Sigur, niciunul dintre noi ‎nu mai e adevărat.
‎Suntem toți precum fantoma Casper.
‎Deși e ciudat, ‎pentru că eu și Jason nici nu suntem albi.
‎De ce sunt toate fantomele albe?
‎Fantomele sunt rasiste?
‎Vreau să spun: „Te iubesc!
‎Ești eroul meu.
‎Ești cel mai bun prieten al meu.
‎Ești gardianul meu din Minchu.”
‎Poți să stai pe bancă atât cât vrei.
‎Când ești pregătit, pleci.
‎Te iubesc, Janet!
‎Și eu, Jason.
‎Îți doresc o veșnicie frumoasă.
‎Ți-am făcut ceva.
‎Fir-ar, l-am pierdut!
‎- E în regulă. ‎- Ba nu.
‎Ți-am făcut un lucru tare, ‎ca să-ți amintești de mine
‎chiar dacă te măriți cu Aquaman.
‎Și l-am pierdut în pădure.
‎- Probabil l-a mâncat o veveriță magică. ‎- Jason, nu-i nimic.
‎N-o să te uit niciodată.
‎Pentru mine, nici n-o să fii plecat.
‎Eu am o noțiune a timpului ‎diferită de tine.
‎Eu trăiesc toate timpurile simultan.
‎Te înțeleg.
‎Am fumat salvie cândva și am văzut ‎trecutul și viitorul în același timp.
‎Apoi am vrut ‎să mă spăl pe dinți cu pisica.
‎Să-mi amintesc momentele cu tine ‎e ca și cum le-aș trăi.
‎Poți să ți le amintești pe cele frumoase ‎și să uiți de cele rele?
‎N-au fost momente rele.
‎Totul a fost frumos.
‎DUPĂ 323,6 JEREMY BEARIMY
‎Ce tije superbe!
‎Porțiunea asta parcă e făcută din mușchi.
‎Stejarul mi-a spus ce formă vrea ‎înainte să mă apuc de treabă.
‎Teșitura asta e grozavă.
‎Pare ușoară, ‎dar ai destul loc de sculptat.
‎E doar o linie daneză modificată.
‎Însă ți-ai pus amprenta.
‎N-am văzut scaun mai frumos.
‎Nu mai am ce să te învăț.
‎Ura!
‎Mulțumesc.
‎- Janet. ‎- Bună!
‎Vreau să văd lista.
‎Felicitări!
‎Tocmai am pavat aleea ieri.
‎Tai-o și pe asta.
‎Înainte să treci la următorul proiect,
‎mai știi că m-ai rugat să te anunț ‎când se întâmplă o chestie?
‎S-a întâmplat.
‎Au trecut prin sistem, ‎așa că sunt un pic diferiți, nu?
‎Sper.
‎N-am luat niciodată masa cu mama și tata.
‎Doar stăteam tăcută în spatele lor,
‎în timp ce ei mâncau homar ‎cu Oscar de la Renta.
‎Îți sunt alături.
‎O s-o scoatem la capăt.
‎Au venit.
‎- Mamă, tată, bine ați venit... ‎- Dragele mele!
‎Dragele mele!
‎Fetițele mele!
‎Vă iubim foarte mult!
‎Foarte mult!
‎Avem un milion de lucruri de discutat.
‎În primul rând, ne pare rău.
‎O să ne pară rău pe vecie.
‎- Sfinte Sisoe! ‎- Știu.
‎SINGUR ACASĂ
‎De un milion de ori ‎ne-au trimis ursuleți și floricele.
‎Ai crede că au înțeles ‎că putem să ne luăm așa ceva oricând.
‎- Foarte frumos! ‎- Mulțumesc.
‎Nu credeam că voi spune asta,
‎dar m-am cam plictisit
‎ca mama și tata să ne tot spună ‎cât ne iubesc.
‎Da.
‎Nu e tare?
‎Nu cred că e o surpriză pentru voi, dar...
‎sunt gata să plec.
‎La naiba! Știam eu.
‎- Ai terminat totul de pe listă? ‎- Da.
‎Știu să instalez o cadă, să pilotez ‎un elicopter, să dezamorsez o bombă
‎și să execut un rever tăiat.
‎Ultimul meu țel era să petrec ‎o zi plină de sinceritate cu părinții mei
‎și am petrecut câteva mii.
‎Mă simt completă.
‎Vrei să-ți pregătesc o petrecere de adio?
‎Nu e nevoie, am pregătit-o eu.
‎Am gătit, am pregătit băutura,
‎am făcut mobila, am zugrăvit pereții,
‎am dresat animalele.
‎Șampanie?
‎Sigur.
‎Mulțumesc, panda.
‎Mi-am luat adio de la toți ceilalți.
‎De la sora mea, de la părinți...
‎De la Bey și Jay, care au suferit mult.
‎În seara asta suntem doar noi.
‎Îmi pare rău, ‎dar risotto-ul a fost un pic cleios.
‎- Serios? ‎- Nu, a fost fantastic.
‎Voiam să te conving cumva ‎să mai rămâi câțiva Bearimy.
‎Pot să-ți spun ceva?
‎Ești modelul meu.
‎Fii serioasă!
‎Sunt.
‎Erai cel mai impresionant om ‎pe care l-am cunoscut,
‎iar acum chiar știi să faci tot.
‎Asta pentru că tu m-ai inspirat.
‎Te admir foarte mult.
‎Forța ta, duritatea ta, ‎respectul de sine, ca să nu mai zic
‎că ai un corp bestial.
‎S-a răsturnat situația?
‎Nu mai am ce să te învăț.
‎- Janet. ‎- Bună!
‎Mai am un țel de adăugat pe listă.
‎Și acum taie-l.
‎Știu că ne-am luat deja adio. ‎Nici nu sunt aici.
‎Dar trebuia să te mai văd o dată,
‎pentru că m-am cuplat ‎cu Alexandru cel Mare.
‎A fost mai curând ‎Alexandru cel Acceptabil.
‎Bine. Te iubesc, adio!
‎- Pa, dragule! ‎- Pa!
‎Îți admir cunoștințele.
‎Eu nu pot decât să fiu arhitect.
‎Am petrecut 500 de Bearimy ‎încercând să învăț să cânt la chitară.
‎Și abia acum am învățat ‎„Hey There Delilah”.
‎Nu fi modest, Michael!
‎Ești cel mai mare arhitect din lume.
‎- Și eu știu ce zic... ‎- Frank Gehry e nașul meu.
‎Bine. O meritam.
‎Tahani, o să-mi fie dor de tine.
‎Stați!
‎Nu vreau să plec.
‎Foarte bine. Rămâi!
‎O petrecere de rămânere!
‎Nu vreau nici să rămân.
‎Am terminat aici, ‎dar nu vreau să mă duc acolo.
‎Dar sunt singurele opțiuni.
‎Ba nu.
‎Vreau să învăț să fac ce faci tu.
‎Vreau să fiu arhitect, ‎să proiectez vieți de apoi.
‎Ești un om minunat, dar ești om.
‎- E imposibil. ‎- Prostii!
‎Pot să învăț, cum am învățat și restul.
‎Mai toată viața m-am prefăcut ‎că ajut oameni.
‎Dacă aș fi arhitectă, chiar aș face-o.
‎Lasă-mă măcar să încerc.
‎Nu mă face să vorbesc cu șeful tău.
‎Așa te vreau!
‎Bună, Jeff!
‎Ți-a scăpat situația de sub control.
‎Da. Dar iubesc broaștele, așa că e super.
‎Ți-am adus și eu una.
‎Mulțumesc, Tahani. Arunc-o în grămadă.
‎Stai puțin! Nu poți să-i spui ‎unei femei să zâmbească?
‎Dacă ar fi mai drăguță zâmbind?
‎Nu o ajut?
‎Glenn, Beadie, ‎noua voastră stagiară, Tahani.
‎Tahani! Ce tare!
‎Nu te-am mai văzut de când am explodat.
‎Nu te-am murdărit de mâzgă, nu?
‎Ba da, dar să uităm de asta!
‎În fine, vreau să învăț tot.
‎Încep de jos și o să avansez.
‎Vrea cineva o ceașcă de antimaterie?
‎Sigur, eu vreau cu neutrino degresați.
‎Imediat!
‎Mulțumesc pentru tot, Michael.
‎Cu plăcere.
‎Ți-am adus un cadou ‎pentru prima zi de lucru.
‎Când o să fii șefă pe aici,
‎sper să nu te superi ‎dacă mă laud că te cunosc.
‎E un gest vulgar să te lauzi ‎cu cunoștințele, dar, dacă trebuie...
‎DUPĂ 661,7 JEREMY BEARIMY
‎„Stabilirea termenilor justificării morale ‎e o sarcină fără sfârșit.”
‎Gata!
‎Mi-a luat 2.000 de Bearimy, ‎dar am terminat cartea.
‎Fraiero! Cititul tău a fost o sarcină ‎fără sfârșit, dar am făcut-o!
‎- Felicitări, iubito! ‎- Mulțumesc. Tu ce citești?
‎Codul lui Da Vinci.
‎- Serios? ‎- După o mie de vieți
‎în care am citit cele mai dificile ‎scrieri, am o nouă pasiune,
‎cărțile de doi bani.
‎Crezi că aș fi fost un simbolog bun,
‎- ...dacă ar exista slujba asta? ‎- Da.
‎Ești foarte drăguț. Hai la cină!
‎Nu pot să cred că gătește atât de bine.
‎Când am cunoscut-o pe Tahani, pe Pământ,
‎încerca să bage bijuterii într-un automat.
‎Dacă e arhitect, ‎ar trebui să creeze ideea mea.
‎O sală de karaoke ‎care e și aparat de bronzat.
‎Da.
‎Cu cât cânți mai cu pasiune, ‎cu atât te bronzezi mai tare.
‎Mă bucur că sistemul ‎nu v-a schimbat de tot, amețitelor.
‎La desert trebuie să luăm tiramisu.
‎Chidi Anagonye făcând alegeri relaxat.
‎Nu credeam că o să trăiesc să văd asta. ‎De fapt, n-am făcut-o.
‎Da, pentru că suntem toți morți!
‎Ce distractiv a fost!
‎Da. Mă bucur mereu să-i văd.
‎De fiecare dată când facem asta ‎e distractiv.
‎Am băut cafea cu mama de curând, ‎te salută.
‎A învățat, în sfârșit, ‎să pronunțe numele mamei tale,
‎ceea ce e bine.
‎Da. Glumeau pe tema asta data trecută.
‎- Îți amintești? ‎- Da.
‎Shakespeare a ieșit pe poartă.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Toată lumea vorbește despre asta. ‎- E mai bine așa.
‎Ultimele lui 4.000 de piese erau mai slabe ‎decât cele scrise pe Pământ.
‎Ai văzut ‎Furtuna Doi: Plouăm de la Capăt?
‎Vrei să mergem acasă?
‎Sunt obosit.
‎Sigur.
‎Mă pregătesc de culcare.
‎Bine, eu mă duc să mă plimb. ‎Ne vedem mai târziu.
‎Bine.
‎- Amice! ‎- Perfect!
‎Astea sunt versuri bune?
‎Nu, încetează! E oribil.
‎Avem o problemă. Cred că Chidi o să plece.
‎Serios?
‎A spus că e pregătit?
‎N-a spus-o, dar e pe cale s-o facă. ‎Îmi dau seama.
‎Trebuie să fac ceva, să stârnesc scântei.
‎- Janet? ‎- Bună!
‎Bună! Cred că Chidi se pregătește ‎să iasă pe poartă,
‎dar vreau să-l țin aici,
‎așa că fă-mi un pat ‎în formă de cariocă uriașă
‎și o robă sexy, comestibilă, ‎de absolventă.
‎Nu. Cred că e nevoie de ceva spiritual.
‎Dacă fac asta cum trebuie, ‎o să-L vadă pe Dumnezeu,
‎înțelegi? Stai, ce vrei să spui?
‎Iartă-mă, Eleanor, ‎dar, dacă Chidi vrea să plece...
‎e timpul să plece.
‎Dar n-a spus-o încă.
‎Suntem în zona gri tipică pentru Chidi.
‎Amintește-i ce e minunat aici.
‎Mai știi unde ne-a dus în prima lună ‎în care eram toți împreună?
‎Excelentă idee! Janet, pregătește decorul.
‎Bine. Să-i redau gloria originală?
‎Nu. Prima oară a fost acolo în facultate.
‎Să fie exact ca atunci ‎când s-a îndrăgostit de acel loc.
‎Pune-mi halatul comestibil la mine. ‎Ar putea fi decisiv.
‎Bine, s-a rezolvat.
‎Ghici ce! Excursie surpriză!
‎- Excursie surpriză? Acum? ‎- Da.
‎Una distractivă, doar pentru noi. Hai!
‎Pot să mă schimb de pijamale?
‎Lasă ușa să te schimbe! Hai!
‎- Haide! ‎- Bine.
‎Vai de mine, Eleanor!
‎Nu? N-am mai fost de mult aici.
‎Atena. Orașul ăsta mă lasă mereu ‎cu gura căscată.
‎Vorbește! Spune-mi ce-ți place aici.
‎Pentru că, sinceră să fiu,
‎prima oară nu te-am ascultat.
‎Adică...
‎Acesta e Acropole.
‎Și acesta e Pnyx.
‎Mii de atenieni se adunau aici
‎și ascultau oameni ‎care discutau despre cetate și legi,
‎de pe scena de acolo.
‎Aici s-a născut democrația.
‎Foarte bine,
‎dar, așa cum știi, ‎sunt pasionată de filozofie.
‎Pe unde umblau geniile?
‎Socrate, Aristotel, Platon, Diogene...
‎se adunau aici, în agora.
‎Era ca Răzbunătorii, ‎dar cu supergânditori.
‎M-ai adus aici. Știai ce o să se întâmple.
‎Nu, îmi place că ești fericit.
‎Vreau să te întreb ceva.
‎E ciudat că, atunci când îmi imaginez ‎grecii antici, sunt foarte sexy?
‎Pentru mine, ‎Aristotel e ca John Stamos cu barbă.
‎- Și eu mi-l imaginez la fel. ‎- Bine, suntem de acord.
‎Cum se cheamă ăsta? „Kouluvri”?
‎Koulouri. Când stăteam aici, ‎nu mâncam altceva.
‎Îmi place să-mi imaginez ‎un tânăr Chidi Anagonye aici,
‎citind, tocind, ‎răsfățându-se cu un koulouri,
‎dacă avea o revelație ‎legată de etica virtuților aristoteliene.
‎Asta... e corect.
‎Exact așa eram la 20 de ani.
‎A fost deosebit. Mulțumesc.
‎Mergem acasă?
‎Nu, pentru că încă n-am terminat.
‎Mai avem o excursie specială. Janet!
‎Bună! Îți place excursia, Chidi?
‎Da, dar nu s-a terminat încă.
‎Mergem la a doua destinație, ‎îți amintești?
‎Da, sigur.
‎După mine!
‎Uau!
‎- Paris. ‎- Da, Paris. Evident.
‎Orașul meu preferat. ‎Și ai ales și vremea ideală.
‎Înnorat și răcoare. ‎Perfect ca să stai înăuntru și să citești.
‎Asta îmi sugerai?
‎Mă gândeam la un parc de distracții, ‎dar e mai bine așa.
‎Veneam la cafeneaua asta zilnic ‎când locuiam aici.
‎Încercam să mă așez mereu în alt loc,
‎ca să pot spune sigur că am stat
‎în același loc ca și Jean-Paul Sartre,
‎Simone de Beauvoir, Richard Wright, ‎Brecht, James Baldwin...
‎Avem tot timpul din lume.
‎Așază-ți fundul pe un scaun ‎încălzit de istorie.
‎Eleanor, știu ce faci.
‎Sunt cea mai bună iubită eternă? Corect!
‎Hai să ne plimbăm.
‎Eleanor, uite cum stă treaba.
‎Te iubesc...
‎- ...cu totul, complet... ‎- Rahat!
‎Dar trebuie să plec.
‎Dar nu trebuie.
‎Nu trebuie să pleci. ‎Nu trebuie să mă părăsești.
‎Nu vreau să te părăsesc. ‎Dar sunt pregătit s-o fac.
‎Am același sentiment descris de ceilalți,
‎o liniște în suflet.
‎Dar... abia ai simțit asta.
‎Dacă ceilalți fraieri ‎nu au așteptat destul
‎ca să treacă sentimentul,
‎iar tu poți să petreci ‎încă un miliard de Bearimy
‎în falsa Europă din viața de apoi, ‎cu iubita ta bestială?
‎Nu mi-a venit acum.
‎Simt asta de multă vreme.
‎Mai știi când ne-am văzut cu părinții?
‎Mama te-a sărutat de la revedere,
‎te-a murdărit de ruj pe obraz, ‎iar mama ta te-a șters.
‎Nu știu de ce asta m-a convins, dar...
‎asta a fost.
‎Și nu am vrut să-ți spun, pentru că...
‎- Pentru că... ‎- Nu, nu se poate!
‎Pentru că Jason s-a dus,
‎Tahani are treaba ei, ‎iar eu nu sunt gata să plec.
‎Dacă pleci, rămân singură.
‎Am fost singură toată viața...
‎și mi-am spus că îmi place așa, ‎dar nu-i adevărat.
‎Îmi place să fiu cu tine.
‎Bine. Nu plec.
‎- Serios? ‎- Da, nu plec.
‎Mai am multe de făcut.
‎Rămân.
‎Cine merge în parcul de distracții?
‎Nu-i nevoie. O să rămână.
‎Ce vrei să facem? Ne transformăm în păsări ‎și zburăm la Notre Dame?
‎Să stăm în vârful turnului Eiffel
‎și să aruncăm cu baloane cu apă ‎în turiști imaginari?
‎Ce vrei tu.
‎Bine, ne aranjăm, ‎luăm cina la un restaurant șmecher,
‎comandăm o sticlă de vin ‎de un milion de dolari,
‎deși are tot gust de vin ieftin,
‎stăm într-o cameră la Georges Cinq
‎și ne uităm ‎la ‎Nevestele din... ‎ce oraș or fi acum.
‎Îmi place.
‎O să mă plimb prin vechiul meu cartier.
‎- Ne vedem la restaurant? ‎- Da.
‎Bine.
‎Să vedem ce e în meniu.
‎„Realmente orice îți poți imagina.”
‎La ce te gândești?
‎„Stabilirea termenilor justificării morale ‎e o sarcină fără sfârșit.”
‎La asta mă gândeam. La propoziția asta.
‎Vrei să mâncăm propoziția asta?
‎Poți să mănânci cuvinte? ‎Am întrebat-o pe Janet și...
‎Nu, e ultima frază din cartea lui Scanlon.
‎Ideea cărții e că trebuie să găsim reguli
‎care nu pot fi respinse în mod rezonabil, ‎iar la final spune
‎că vom petrece o veșnicie ‎în căutarea acelor reguli.
‎Am propus o regulă ‎ca Chidi să nu aibă voie să plece,
‎pentru că o întristează pe Eleanor.
‎Pot face asta o veșnicie.
‎Să te plimb prin univers, ‎să-ți arăt lucruri tari,
‎dar tot n-aș găsi o justificare ‎pentru păstrarea ta aici...
‎pentru că e o regulă egoistă.
‎Îți sunt datoare să te las să pleci.
‎N-am știut niciodată să fiu tristă,
‎în parte ‎pentru că mama mi-a spus direct să nu fiu.
‎Dar clipa asta e tristă.
‎Ai un citat din John Locke
‎sau vreo mostră de înțelepciune kantiană ‎pentru mine?
‎Ei erau mai preocupați ‎de reguli și regulamente.
‎Pentru treburi spirituale ‎trebuie să te întorci spre Răsărit.
‎Accept orice ai de spus. Te ascult!
‎Imaginează-ți un val... în ocean.
‎Îl vezi, îi poți măsura înălțimea,
‎felul în care lumina se refractă ‎când trece prin fața ta, e acolo,
‎îl vezi, știi ce e, e un val.
‎Apoi se izbește de mal... și a dispărut.
‎Dar apa încă e acolo.
‎Valul a fost doar o formă diferită a apei,
‎pentru scurtă vreme.
‎Ăsta e conceptul de moarte ‎pentru un budist.
‎Valul se întoarce în ocean...
‎de unde a venit,
‎unde îi e locul.
‎- Nu e rău, budiștilor. ‎- Nu e rău.
‎Nimic din toate astea nu e rău.
‎Vreau să-mi mai faci o ultimă favoare.
‎Ia-ți adio de la mine acum.
‎Și pleacă înainte să mă trezesc.
‎Poți să stai pe banca aia cât vrei,
‎iar când ești pregătit, treci de poartă.
‎Sunt pregătit.
‎Fir-ar! Te-ai întors.
‎Jason?
‎Da!
‎Ce... dar cum... de ce...
‎E o poveste amuzantă.
‎Mai știi că ți-am făcut un obiect,
‎credeam că l-am pierdut, ‎fiindcă nu era în buzunar?
‎Era în celălalt buzunar!
‎Când l-am găsit, tu plecaseși.
‎Voiam să ți-l las aici, dar m-am temut
‎să nu-l mănânce veverița magică, ‎așa că am așteptat să te întorci.
‎Mai venea uneori o altă Janet, ‎dar știam că nu ești tu.
‎Jason, au trecut 1.000 de Bearimy!
‎Știu. Dar voiam să te mai văd.
‎Mi-a fost ușor să aștept.
‎Stăteam în tăcere ‎și-mi lăsam mintea să zboare...
‎mă gândeam la tine ‎și la infinitul universului.
‎Ca un călugăr.
‎Cum adică?
‎Îți stă bine, „nu sunt fată”.
‎Chidi, stai!
‎DUPĂ 3,22 JEREMY BEARIMY
‎Salut! Să ne facem de cap, ‎avem gogoși câte încap!
‎Nu e nimeni aici?
‎La naiba! Asta i-ar fi făcut să râdă.
‎Scumpule, n-ai primit mesajul?
‎Nu. A fost anulată ședința?
‎Da, pentru totdeauna. ‎Am dizolvat consiliul.
‎- Poftim? ‎- Nu ne mai trebuie.
‎Sistemul tău funcționează perfect.
‎Milioane de oameni iau testele.
‎Vicky e o instructoare excelentă. ‎Totul e bine.
‎Păi... stai puțin.
‎Cum putem ști sigur ‎că e sistemul potrivit?
‎Sincer, Shawn avea dreptate.
‎E o porcărie, ‎ar trebui s-o luăm de la zero.
‎Calmează-te! Relaxează-te!
‎Simte-te bine! Știi ce am descoperit ‎de curând? Podcasturile.
‎Sunt miliarde și se tot creează.
‎Fugi! Trebuie să ascult un ‎Radiolab ‎despre cum învață moluștele.
‎Abia aștept!
‎Te iubesc!
‎Și nu e nevoie să-mi răspunzi,
‎pentru că știu că ți-e greu ‎să exprimi ce simți...
‎Și eu te iubesc.
‎Cioc-cioc.
‎Ce faci?
‎Putem sta de vorbă?
‎Sigur, de ce nu... Derek?
‎Da, Mindy? Cu ce te poate ajuta Derek?
‎Eu și Eleanor o să stăm de vorbă, ‎așa că du-te în universul tău.
‎El e Derek?
‎Mindy l-a resetat pe Derek ‎de peste 151 de milioane de ori.
‎Derek e acum un punct singular în spațiu,
‎dar, în același timp, ‎conține întreg spațiul.
‎Nexul lui Derek e fără dimensiuni.
‎Momentul creației lui Derek
‎și eventuala pieire a universului
‎sunt acum inexorabil identice.
‎Ce enervant ești!
‎Vrei o bere?
‎Deci așa îți petreci zilele,
‎umblând în căutarea lucrului ‎care te completează?
‎Cam așa ceva.
‎Credeam că e legat de părinți ‎sau prieteni.
‎Dar acum cred că e altceva.
‎Cred că ești tu.
‎Cred că ultima mea misiune
‎e să te conving să treci prin sistem, ‎să dai testul.
‎Când te-am cunoscut,
‎m-am gândit: ‎„Uite o tipă pe care o înțeleg.”
‎Singuratică, independentă, știe ce vrea.
‎- Cocaină și autosatisfacere. ‎- Cocaină și autosatisfacere.
‎Da. Dar cred că aș fi ajuns ca tine
‎dacă nu mi-aș fi cunoscut prietenii.
‎Ești varianta mea cea mai rea. ‎Fără supărare!
‎Nu mă supăr. ‎Eleanor, eu sunt împăcată cu ce sunt.
‎Eu nu cred că ești.
‎Ai putea fi într-o situație mai bună.
‎Dacă suntem din același aluat, crede-mă,
‎te așteaptă multă fericire
‎dacă te apropii de alți oameni.
‎Și cred că știi asta.
‎Mi-ai spus despre mine și Chidi atunci.
‎Mi-ai arătat caseta. ‎Ai spus că ești de partea noastră.
‎Ai capacitatea de a iubi.
‎Nu știu. Pare un efort prea mare.
‎Și sunt singură de multă vreme.
‎Nu mi-aș putea lăsa soarta ‎în mâinile unui străin.
‎Mă așteptam să spui asta.
‎Bună, frumoaso!
‎Eleanor!
‎Și Mindy St. Claire! ‎Cum te văd și cum mă vezi...
‎Ce vă aduce aici, doamnelor?
‎Încerc s-o conving pe Mindy ‎să intre în sistem.
‎Își face griji pentru că nu știe ‎cine i-ar proiecta testul.
‎Am înțeles. Mă ocup eu.
‎Serios? Ești autorizată?
‎Încă nu, ‎dar nu mai durează mult, nu, Shawn?
‎Vei vedea ‎că Tahani va fi autorizată în curând.
‎A sunat malefic? N-am vrut. Eram sincer.
‎Obișnuința...
‎Vei vedea că Tahani va fi autorizată...
‎Taci, Glenn!
‎Bine. Întoarce-te la viața ta ‎și la capul plutitor de Derek.
‎Când Tahani e autorizată, intri în sistem,
‎iar ea îți proiectează testul. Bine?
‎De ce nu? Ceva nou.
‎Mulțumesc că-ți pasă de mine.
‎Mie nu-mi pasă de mine, ‎e plăcut când o face altcineva.
‎Mă bucur că te-am filmat făcând sex.
‎Și eu.
‎Poți să stai pe bancă atât cât vrei.
‎Când ești pregătită, treci de poartă.
‎Bine, pentru că sunt pregătită.
‎Sunt pregătită.
‎Nu sunt pregătită.
‎Fir-ar să fie, Janet! Ce naiba?
‎Ar trebui să fiu pregătită, dar nu sunt.
‎Dar eu sunt.
‎- Michael, ce faci? ‎- Trec de poartă.
‎Nu mai am nimic de făcut. ‎Mă simt sătul și complet.
‎Nu cred că te-ai gândit până la capăt.
‎Ba da.
‎M-a cuprins un calm...
‎Adio!
‎Am greșit drumul?
‎Stați puțin...
‎Pare aiurea, dar poate merge...
‎Michael, ce faci?
‎Îmi trimit esența idioată ‎în materialul idiot al universului idiot!
‎Bine.
‎Gata. Acum merge.
‎Merge. Plec. Pa!
‎Nu merge, pentru că vă uitați. ‎Nu vă mai uitați!
‎Michael, poarta aia nu e pentru tine.
‎De ce nu? Eu am inventat-o.
‎Ce porcărie!
‎Voi puteți merge mai departe, ‎dar eu sunt captiv aici pe vecie?
‎Nu e corect!
‎Știu!
‎Eleanor, vino încoace...
‎Treci tu și ia-mă în cârcă. ‎Putem s-o păcălim.
‎- Nu. ‎- Michael!
‎Nu!
‎Michael! Bine, vino cu mine.
‎Calmarii de foc sunt grei!
‎- Da. ‎- Scuze.
‎Intră permanent oameni noi.
‎Tahani e aici. Lucrează cu ea,
‎- proiectează cartiere noi. ‎- Deja am făcut asta.
‎Timp de 50 de Bearimy ‎am făcut cartiere noi.
‎După ce l-ai realizat pe cel mai tare, ‎nu mai e același lucru.
‎Mi-a plăcut aici, dar Jason s-a dus, ‎Chidi s-a dus.
‎Până și Doug Forcett a trecut de poartă.
‎Probabil că e mai bine așa. ‎Petrecea din greu aici.
‎O să rămân aici veșnic, ‎pierzându-mi vremea,
‎făcând lucruri banale, ‎ca un pensionar trist.
‎O pun pe Janet să-mi facă ‎un magazin de feronerie,
‎să-mi cumpăr o cheie imbus ‎de care n-am nevoie.
‎Aberație!
‎Asta e planul tău, o aberație!
‎E un plan excelent ‎și pun pariu că asta crezi și tu.
‎- Stabilește un precedent negativ. ‎- Scumpo!
‎Nimeni n-o să mai vrea să facă asta. ‎Și, dacă întreabă,
‎spui: „Sigur, ‎salvează toate sufletele din univers,
‎apoi batem palma.”
‎Ia-o altfel,
‎dacă faci asta, ‎nu o să mai auzi de noi niciodată.
‎Asta e tentant, ‎pentru că sunteți enervanți.
‎Ați salvat universul, dar tonul...
‎Tonul e de vină.
‎Știu.
‎Michael, intră!
‎Lucrurile mele de pe Pământ!
‎Vechea mea bilă de bowling.
‎Bună, agrafe de hârtie!
‎Dar care e motivul?
‎A durat o vreme până să mă prind.
‎Dar, când te tot plimbai pe poartă, ‎mi-am dat seama.
‎Nu-ți vei găsi liniștea ‎până nu obții ce-ți dorești cu adevărat.
‎O să fiu...
‎Un băiețel adevărat, Pinocchio.
‎Judecătoarea mi-a dat puterea ‎să te fac om.
‎Adio, calmar de foc!
‎Salut, vulpiță argintie!
‎Eleanor! Doamne!
‎Trebuie să fii foarte sigur.
‎O să trăiești acolo...
‎o vreme, o să mori de-a binelea,
‎apoi o să treci testul vieții de apoi, ‎vei fi judecat pentru ce ai făcut.
‎Cel puțin, așa credem.
‎Cât ești acolo, ‎s-ar putea schimba sistemul.
‎Poate că Shawn vine la putere. ‎Altcineva creează un nou sistem.
‎Nu vei ști ce ți se va întâmpla.
‎Tocmai de aia e ceva special.
‎N-o să știu ce se va întâmpla după ce mor.
‎Nu e nimic mai uman decât asta.
‎Doar să trimiți mesaje ‎spunând că ajungi în cinci minute,
‎când nici n-ai plecat din casă.
‎Mulțumesc, Eleanor.
‎Cu mare plăcere.
‎- Mike, unde te duci azi? ‎- Pe Pământ.
‎N-ai mai fost de mult. ‎Poftim telecomanda de întoarcere.
‎Nu e nevoie. E o călătorie doar dus.
‎Bine.
‎Baftă!
‎Mulțumesc.
‎Am ceva pentru tine.
‎E adevărată!
‎E o broască adevărată!
‎Așa e.
‎Mulțumesc.
‎Știi ce? Am numele ideal pentru el...
‎Dl Picioare Țopăitoare.
‎Credeam că o să...
‎Nu contează.
‎Salut, dle Picioare Țopăitoare.
‎Poftim permisul auto ‎și cardul de asigurare socială.
‎Ți-am deschis un cont bancar.
‎Ai destui bani ca să nu faci foamea,
‎dar nu atât de mulți ‎cât să devii nesimțit.
‎Mulțumesc.
‎Fă-ți programare la doctor ‎imediat ce ajungi.
‎Și nu mânca sărat. ‎Trebuie să ai grijă la tensiune.
‎Acum ai sânge.
‎O să fie bine.
‎Știu. Dar îmi fac griji.
‎O să ne revedem.
‎Ne vedem când mă întorc.
‎Bine.
‎Dacă închiriezi o mașină, ‎nu plăti asigurarea, e o escrocherie.
‎Ce cald e!
‎Dar e o căldură uscată.
‎Cum am mai spus, ‎poți sta pe bancă atât cât vrei.
‎Când ești pregătită, poți să treci.
‎Stai un pic cu mine?
‎Margarita?
‎Întotdeauna!
‎Bine, cele mai tari trei momente ‎din ne-viața ta cu noi. Dă-i drumul!
‎Când ne-ai spus să încercăm ‎să ajutăm alți oameni de pe Pământ.
‎Când am ajuns toți ‎în Locul cel Bun de-adevăratelea.
‎Și apoi cele opt milioane de ocazii ‎în care eu și Jason ne-am sărutat.
‎Săruta foarte bine.
‎Nu mă îndoiesc.
‎Oare ce face Michael?
‎Bănuiesc că face ce face orice om.
‎Trei, doi, unu...
‎Are zile bune.
‎La mulți ani!
‎Și zile proaste.
‎O să se facă bine.
‎Sunt spitale bune în orașul ăsta.
‎Are câțiva prieteni.
‎Ce cuminte ești, Jason!
‎Sunt câțiva oameni pe care nu-i suportă.
‎SUNT LA BAR. EȘTI AICI?
‎AJUNG ÎN CINCI MINUTE!
‎Află pe pielea lui unele lucruri.
‎Și poate află ‎cum să ceară ajutor la nevoie.
‎ÎNVAȚĂ SĂ CÂNȚI LA CHITARĂ ‎LA ORICE VÂRSTĂ
‎Încearcă să ții degetele așa.
‎Nici nu știi cât am încercat ‎să învăț asta.
‎Toți avem nevoie de profesor. Încă o dată!
‎Greșește, încearcă iar, greșește iar,
‎strică, încearcă să îndrepte lucrurile.
‎Asta face toată lumea.
‎- Pentru Michael! ‎- Pentru Michael!
‎Ce crezi că se întâmplă ‎când oamenii trec de poartă?
‎E singurul lucru din univers ‎pe care nu-l știu.
‎Nici eu nu știu.
‎Valul se întoarce la ocean.
‎Ce face oceanul cu apa nu mai știe nimeni.
‎Dar, cum mi-a spus cândva ‎un ne-robot foarte înțelept:
‎„Adevărata bucurie e misterul.”
‎Pot să stau aici până treci?
‎Doar dacă spui ce te-am învățat.
‎Nu-mi place să văd că treci prin ultima ‎poartă de la limita existenței,
‎dar îmi place să văd cum mergi.
‎Asta era!
‎Am primit asta din greșeală. ‎Cred că e pentru tine.
‎Mulțumesc mult.
‎Cred că știu ce e.
‎Vai de mine!
‎CARD DE RECOMPENSE ‎COYOTE JOE'S
‎FELICITĂRI - MICHAEL OMREAL ‎POȚI FACE ECONOMII!
‎Uite! Mulțumesc mult.
‎Cu plăcere. Să ai o zi frumoasă!
‎Am ceva mai bun de atât.
‎Ți-o spun cu toată iubirea din suflet
‎și toată înțelepciunea universului.
‎Să ai o zi porcoasă!
‎Bine.
‎Subtitrarea: Robert Ciubotaru