‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏כל ריק של ג'נט הוא כלום,
‏אבל ריק של ג'נט ניטרלית הוא הכי כלום.
‏השופטת, בבקשה אל תבטלי את כדוה"א.
‏למה לא? המערכת מקולקלת. הוכחתם את זה.
‏אני רק רוצה לאתחל את כל העסק ‏ולחזור ללשכתי.
‏אני בעונה 3 של "צדק פרטי", ‏ואני יכולה להגיד לך שהיא ממש מעולה!
‏צפיתי בכל עונה 2 ביום אחד.
‏תחשבי על כל ההישגים האנושיים ‏המדהימים שתחסלי.
‏יצירותיו של ויליאם שייקספיר, הפירמידות, ‏טימותי אוליפנט...
‏זה כואב.
‏זה כמו גבר של 190 ליטר ‏בתוך כובע של 40 ליטר.
‏אני כאילו...
‏תראי, אני השופטת המזורגגת, ‏ופסקתי פסיקה מזורגגת,
‏וזה יקרה באופן מזורגג, ‏ברגע שאמצא את הדבר המקליק המזורגג!
‏בסדר, מה אני מחפשת?
‏"כפתור מחיקת אנושות ‏מה-שמו פותח דלת מוסך שופטת."
‏- אין תוצאות -
‏זה לא היה בתוכך. מילים אחרונות?
‏אלו הן מילותיי האחרונות. סוף המילים.
‏כן. ממש משעמם.
‏ביי!
‏בסדר, מי הבאה בתור?
‏הישבן המחוצ'קן של אבא שלך, פרה שמנה.
‏זה כל כך מעניין, כי בפעם האחרונה שבדקתי, ‏לא היה לי אבא.
‏לכן אני נמשכת לכל דמויות האב ‏בסדרות הטלוויזיה שאני צופה בהן.
‏בסדר?
‏לא נשחק "אחד באמצע" לנצח.
‏תמשיכי לנסות. שתראה את האור.
‏כבר הראיתי לה את האור. היא לא התרשמה.
‏האמת, היא הייתה שם כשהוא הומצא.
‏היי, חבר. ‏-הי!
‏אני יודעת שאתה חושב על דרכים להציל כל נשמה
‏שאי פעם חייתה, אבל...
‏אולי נותרה לנו חצי שעה להתקיים,
‏אז רציתי לראות מה איתך, בנוגע... לנו.
‏טוב, כן, בסדר.
‏אני אוהב אותך.
‏באמת? ‏-כן.
‏אני אוהב אותך. אז את אוהבת אותי?
‏כן.
‏טוב, מגניב!
‏את ואני בדרך למגניבות.
‏אתה נראה בטוח באופן מוזר, ‏וזה לא אופייני לך, אבל זה די מדליק אותי.
‏שנצא מכאן?
‏לא, אבל אני אוהבת את הביטחון העצמי.
‏כש-1,000 גרסאות שונות של עצמך
‏בצירי זמן רבים
‏מחוברות ומוכנסות בבת אחת להכרה שלך,
‏זה נותן לך תחושת בהירות.
‏ראית את סכין הזמן? ‏-כן, ראיתי את סכין הזמן.
‏זה היה מגניב.
‏טוב! בואו נציל את האנושות, בסדר?
‏האם ג'נט כלשהי תוכל להביא לי לוח
‏ועותק של "חטאים של יום יום" ‏של ג'ודית שקלאר?
‏ואולי פרצלים חמים?
‏אם נחוסל, ‏אני אחוסל עם בטן מלאה בפרצלים חמים.
‏- פרק 49 -
‏טוב, לפני שננסה לתכנן מחדש ‏את כל החיים שלאחר המוות,
‏מישהו חשב על סיבה טובה לכך ‏שהשופטת לא תבטל את כדוה"א?
‏כי זה יהיה מבאס.
‏כן. אולי נצטרך יותר מזה.
‏לפחות תכתוב את זה?
‏כן, בסדר.
‏באמת כתבת את זה או שסתם עשית שרבוט?
‏צריך לחשוב גדול יותר.
‏צריך להמציא מערכת חיים שלאחר המוות חדשה
‏שגם המקום הטוב וגם המקום הרע יסכימו עליה, ‏וזה... נראה בלתי אפשרי.
‏שטויות. פשרה היא תמיד אפשרית.
‏פעם הייתי בפורטופינו עם ברונו מארס, ‏לברון ג'יימס וד"ר רות וסטהיימר...
‏אין לנו זמן לזה, מותק.
‏טוב. בקיצור, לברון ביצע פיום קנה מוצלח,
‏השיר זכה בהמון פרסי גראמי, ‏וכולם היו ממש מאושרים.
‏עכשיו אני רוצה לשמוע.
‏לא, את צודקת. בואו נתרכז.
‏אז במאמר הזה, ‏ "לשים את האכזריות בעדיפות ראשונה",
‏ג'ודית שקלאר טוענת שעלינו לראות באכזריות
‏את הפגם המרכזי של החברה.
‏סליחה, אתה נועל גלגיליות?
‏כן!
‏קיבלתי אותן מג'נט דיסקו.
‏תודה, ג'נט דיסקו!
‏מעולה!
‏זו הטענה שלה.
‏דמיינו מישהו שמוכר ג'וינט
‏ואז נכלא בכלא מסוכן למשך שנים.
‏הפשע לא אכזרי, אבל העונש כן.
‏זאת בעיה.
‏ספר לי על זה.
‏פעם נכנסתי לכלא לשבוע ‏רק כי גנבתי נקניקייה.
‏מכונית בצורת נקניקייה.
‏גנבתי את הנקניקייה-מוביל.
‏זאת הבעיה עם המערכת הנוכחית.
‏תחיה קצת פחות מחיים מופתיים,
‏ויענו אותך בברוטליות לנצח, ללא מוצא.
‏האכזריות של העונש
‏לא תואמת את האכזריות של החיים שהאדם ניהל.
‏עכשיו, שימו לב לסיבוב הזה.
‏אנחנו צריכים להמציא מערכת
‏שהתוצאה שלה תהיה הכי מעט אכזריות וסבל
‏לאלו שלא מגיע להם.
‏זאת בעיה של צדק.
‏לשמוע אותך מדברת על רעיונות פילוסופיים ‏לגבי צדק זה סקסי.
‏את רוצה לצאת מפה? ‏-כן.
‏לא, תמשיך.
‏ריק של ג'נט רעה הוא הכי גרוע.
‏לכבות מוזיקה.
‏נכון. שכחתי.
‏תגביר מוזיקה.
‏מה אם תתחילי שוב את האנושות מאפס
‏ובני האנוש יתפתחו במשך מיליוני שנים ‏ויהיו גרועים יותר?
‏מה אם הם ימציאו את הרוק ראפ מוקדם יותר ‏וזאת תהיה המוזיקה היחידה?
‏את באמת רוצה לפקח ‏על עולם מלא בלימפ ביזקיט,
‏שמנוהל על ידי הקיסר קיד רוק?
‏לא הבעיה שלי.
‏טוב, הנה.
‏ "עדכון תוכנה"?
‏לא. בטל.
‏למה עכשיו?
‏המחשב הזה גרוע.
‏- אין תוצאות ‏כל הכבוד, סתומים -
‏טוב, מאמא. נתראה בחיים הבאים.
‏לפני שתהפכי אותי לגולה,
‏אוכל לתת הצהרה אחת סופית ‏שתסכם את איך שאני מרגישה?
‏אני יודעת למה הכוונה.
‏טוב, ג'נט דיסקו. תורך.
‏סבבה.
‏מה אתם עוד עושים פה?
‏תחזרו לבית של מינדי, תשתו בירה פושרת,
‏ותחכו שאחסל אתכם שם.
‏חוץ ממך, פרצוף עוגייה.
‏תמיד יהיה לי מקום בשבילך.
‏רק שנייה... זהו.
‏אני מסכים.
‏צ'ידי ישכב עם השופטת כדי לחלץ אותנו.
‏עשיתי את זה.
‏זה הסדר טיעון ג'קסונוויל.
‏לא. הבית של מינדי.
‏אלינור תמיד חשבה שצריך להיות מקום בינוני,
‏לאנשים שניהלו חיים בינוניים. זאת התשובה.
‏המקום הבינוני יהיה האופציה השלישית.
‏כמובן!
‏אולי אם יהיו לך נקודות שליליות בכדור הארץ,
‏ "סליחה, אכלת אותה. תיהנה משיטוח הפין שלך."
‏במשך מיליון או מה שלא יהיה... זמן לחגוג!
‏וכל מי שנמצא באמצע ‏מקבל סינסינטי פרטית משלו.
‏זה בהחלט פחות אכזרי מהמערכת הנוכחית, ‏אבל זה לא נהדר.
‏אולי זה המיטב שנוכל לעשות, בנסיבות אלה.
‏ננסה למכור את זה לממונים.
‏שלום, כולם.
‏חשבתי שמכיוון שהיקום בא לקיצו, ‏תהיו פחות... עליזים.
‏קשה לא להיות עליזים ‏כשאוכלים פרוזן יוגורט טעים כזה.
‏לקחתי כמות קטנה מכל טעם.
‏זו הדרך היחידה להבטיח פה מלא פשרה.
‏נכון מאוד. ‏-יפה דיברת!
‏תסתמו.
‏הי.
‏תסתמו.
‏אני בטוח בעצמי כעת.
‏סליחה. פשוט הזמן קצר.
‏יש לנו רעיון חדש לגבי איך לחלק ‏את בני האנוש בחיים שלאחר המוות...
‏מתים על זה. מסכימים.
‏אתם לא רוצים לשמוע?
‏לא. אם חשבתם על זה, זה בטח טוב.
‏כן. ‏-הם אמרו כן. ניקח את הניצחון.
‏עכשיו צריך רק לשכנע את שון.
‏אני אוביל.
‏אם שכנעתי את ד"ר רות ‏לא לתבוע את ברונו מארס
‏על קרדיט לכתיבת "אפטאון פאנק", ‏אתמודד עם זה.
‏את חייבת לספר לי את הסיפור בדרך.
‏אז כל מי שלא עובר את הרף ‏לשכונת המקום הבינוני החדשה
‏הוא שלך.
‏למקום הרע עדיין יש הרבה אנשים לענות.
‏אני חייב להודות שזה הגיוני,
‏ואני אוהב שאתם מתפשרים על עסקה גרועה,
‏בעוד שהצד שלי נשאר אותו הדבר.
‏לעזאזל, אני איתכם.
‏באמת? ‏-לא!
‏באמת האמנתם לי?
‏בעוד 20 דקות כל האנושות תימחק לנצח.
‏ו...? ‏-גם המקום הרע יתרוקן.
‏לא יהיה לך את מי לענות במשך מיליארדי שנים. ‏כולם מפסידים.
‏אני יודע, אבל זה העניין.
‏לא אכפת לי שכולם מפסידים, ‏כל עוד אתם מפסידים.
‏שון, תקשיב לקול ההיגיון.
‏למה לי?
‏דבר מזה לא היה קורה לולא השתטית
‏עם השכונה שלך והרעיונות החדשים שלך.
‏רעיונות חדשים הם מגעילים. הם מחליאים אותי.
‏שון, היית פעם מגניב, אבל השתנית, בנאדם.
‏אני אכתוב נאום מרושע למתי שכל זה ייגמר.
‏והוא יהיה כל כך... ארוך.
‏רק שנייה.
‏מה עשיתי?
‏אגיד לך מה עשית. קרעת את רחבת הריקודים.
‏לא. חיפשתי את הדבר המקליק המטופש.
‏גרוב הדיסקו המידבק הזה!
‏אז רגע.
‏יש לנו רעיון חדש מדהים, ושון כמעט מסכים.
‏אולי אם תדברי איתו, ‏תדחפי אותו לכיוון הסכם.
‏אני לא בשום צד.
‏אני השופטת. ‏אני עוסקת רק בהגינות ואי משוא פנים.
‏זה בהחלט השיר שלי.
‏- מה את מחפשת, מותק? -
‏המה-שמו למחיקת האנושות.
‏נתראה, סקייטרית.
‏סעי לשלום.
‏הבאה בתור!
‏אפילו בשביל שד, שון ממש שמוג.
‏אני יודע מה צריך להציע לו ‏כדי שישנה את דעתו.
‏מה?
‏משהו שהוא רוצה. ברגע שנדע מה זה, הצלחנו.
‏זה חסר טעם.
‏הוא כל כך ממוקד בלהביס אותנו ‏שהוא מוכן להרוס הכול.
‏אין שום דבר שנוכל להציע לו.
‏למעשה, יש משהו שהוא רוצה.
‏אכזריות.
‏אז בואו ניתן לו אותה.
‏היי, חבר'ה. רק הורס כמה דברים.
‏מה קורה? ‏-תקשיב, שד.
‏אנחנו יודעים שאתה רוצה שנפסיד.
‏אז אנחנו מתנדבים להפסיד, לצמיתות.
‏אם תסכים לתת לשופטת ‏להקים מקום בינוני אמיתי...
‏תוכל לענות את ארבעתנו לנצח.
‏באמת? ‏-כן.
‏זאת בעיית קרונית קלאסית.
‏אחד משלך מפוצץ פצצת סירחון בקרונית, ‏וגורם למהומה,
‏כדי ששאר הכנופיה תוכל לכייס אנשים ‏בזמן שהם בורחים.
‏זה שגוי מאוד, אבל באופן עקיף,
‏די הגעת למקום שבו היית צריך להיות.
‏אפילו אתן לך טיפ לעינוי שלי.
‏אני נראית גרוע באופנת מוד.
‏תוכל לקחת גם אותי.
‏לא אוכל לחיות עם עצמי בידיעה ‏שארבעתכם נמצאים שם בלעדיי.
‏זאת דילמה קשה.
‏מצד אחד, אשמח להכניס ‏כמה עכבישים לחורי הישבנים האלה.
‏מצד שני, מיליארדי חורי ישבנים ‏יהיו לגמרי נטולי עכבישים.
‏מה דעתכם על זה: כל מי שמת הולך למקום הרע
‏ואני אענה את כולכם?
‏נשמע טוב.
‏לא, טמבלים.
‏ככה זה כבר עובד, חוץ מזה שיענו גם אותנו.
‏שמתי בפניכם הצעה.
‏אפילו לא תנהלו משא ומתן? ‏-הוא צודק.
‏הדבר ההוגן לעשות
‏הוא לוותר על עוד דברים שאנחנו רוצים ‏באופן חד-צדדי
‏עד שהשד הזה יהיה מרוצה.
‏לעבאזל עם זה!
‏אם נפסיד, אז נפסיד בתנאים שלנו.
‏בואו נמציא רעיון חדש לגמרי ‏שבאמת יהפוך את היקום לטוב יותר.
‏אמן. לפחות אז נוכל לא להתבייש.
‏טוב, צריך להמציא את התוכנית האידאלית שלנו ‏תוך בערך עשר דקות.
‏חבר'ה, זה מתמצה בזה.
‏כל מה שעברנו,
‏החיים המרובים שניהלתם על כדור הארץ, ‏כל החיים שניהלתם כאן,
‏כל האימונים והשיעורים באתיקה,
‏ומסעות לקצוות הרחוקים של החיים לאחר המוות,
‏הכול קרה כדי שנוכל להיות כאן, ביחד,
‏בתור הגרסאות הטובות ביותר של עצמנו,
‏כדי לפתור את הבעיה האולטימטיבית ‏ברגע האחרון.
‏נאום מגניב. עכשיו זה תשע דקות.
‏צ'ידי, אתה מסוגל לזה?
‏מה שאמרת עכשיו, ‏ "הגרסאות הטובות ביותר של עצמנו",
‏נתן לי רעיון.
‏זה באמת היה נאום מגניב.
‏גם לא בך.
‏נותר לי רק דבר אחד לומר.
‏לא... ‏-אני לא נופלת שוב בפח הזה.
‏בחיי, היא ממש מסורה.
‏נשארת רק את.
‏כבודה, יש לנו רעיון שנרצה להציג.
‏לא מעוניינת, שרוך.
‏איך נשכנע אותה אם היא לא מוכנה להקשיב?
‏אם היא לא תהיה פה בחוץ, ‏אתם צריכים להיכנס לשם.
‏אבל זה לא עבד טוב בפעם הקודמת.
‏זה לא היה מדהים,
‏אבל היא תהפוך אותי לגולה עוד שתי דקות, ‏אז אפשר לנסות.
‏כולנו נהיה...
‏את, שוב? ‏-לא נראה לי.
‏עברנו את זה, וזה שינה אותי ואת כולכם.
‏אבל אם השופטת לא הקשיבה לנו כאן,
‏למה את חושבת שהיא תקשיב לנו בפנים?
‏אני יודעת על דבר אחד שיעסיק אותה.
‏- מה-שמו מחסל האנושות ‏מסתור סודי -
‏אידיוטים.
‏אוף.
‏איך נפלתי בפח הזה?
‏שבי בבקשה, כבודה.
‏כבר אמרתי לכם, אני לא מעוניינת.
‏תנו לי סיבה אחת להקשיב לכם.
‏בסדר.
‏הנה הוא.
‏גברתי.
‏יצרת לי אוליפנט?
‏כדאי שתקשיבי להם, השופטת. נראה הוגן.
‏כן, אתה בטח צודק.
‏כל הכבוד, ג'נט.
‏לא אכפת לי לצפות כשהנוף כל כך יפה.
‏כדאי שאקרא לשון בשביל זה.
‏בחיי.
‏בדיוק הכנסתי את כל הכלבלבים לתותח.
‏בסדר.
‏הבמה שלכם.
‏אז הבעיה עם החיים שלאחר המוות
‏היא לא רק שהם אכזריים, אלא שהם סופיים.
‏יש לך הזדמנות אחת על כדוה"א, ‏ולא משנה מה הנסיבות של חייך,
‏מכניסים אותך למקום כלשהו, ‏בדרך כלל המקום הרע, לנצח,
‏בלי הזדמנות לגאולה.
‏השכונה שלי נבנתה לענות בני אנוש, ‏אבל היא שיפרה אותם.
‏אנחנו רוצים ליצור מערכת שעובדת ככה במכוון,
‏מערכת שמיועדת לתת לאנשים סיכוי הוגן.
‏מעניין.
‏למה שלא תסבירו לנו?
‏כן, נעשה את זה. תרגיע.
‏הזמן שלך על כדור הארץ ‏לא יהיה מבחן שתעבור או תיכשל בו,
‏במקום זאת הוא יהיה שיעור, ‏והמבחן יהיה בחיים שלאחר המוות.
‏החלק הראשון נשאר אותו הדבר.
‏אתה חי את חייך, מפשל בכל מיני דברים, ‏הרבה דברים,
‏עד לנקודה שבה אנשים אומרים, ‏ "זה דפוק, אפילו בשביל פלורידה".
‏אבל אתה לא יכול לשמוע אותם כי נפלת לביצה
‏בניסיון לרסס את לוגו טאקו-בל על צב נשכן.
‏סיימנו לטעון, כבודה.
‏לא! אנחנו... ‏-לא סיימנו.
‏בקושי התחלנו.
‏אז כשאתה מת, עדיין יש סך נקודות,
‏אבל במערכת החדשה, המספר הזה ישמש קו התחלה,
‏כדי לקבוע עד כמה קשה או קל יהיה המבחן שלך.
‏סליחה, אני פשוט מנסה להבין פה.
‏מי מתכנן את המבחנים האלה, בדיוק?
‏אדריכל מהמקום הטוב ואדריכל מהמקום הרע ‏יעבדו ביחד
‏כדי לתכנן תרחיש שבו אתה מתמודד ‏עם הליקויים המוסריים שלך.
‏כמו האנוכיות של אלינור, האימפולסיביות ‏של ג'ייסון, חוסר ההחלטיות של צ'ידי,
‏וחוסר היכולת שלי להיראות טוב באופנת מוד.
‏זה לא... ‏-אני יודעת שיש לי מגרעות אחרות,
‏אבל זאת ענקית.
‏המבחן יכול להיות כל דבר.
‏אולי אתה מופיע ואומרים לך שאתה במקום הטוב,
‏אבל אתה יודע שזאת טעות.
‏אולי המבחן נראה כמו החיים הרגילים שלך,
‏או גרסה מעוותת של החיים שלך.
‏מציבים בפניך אתגרים.
‏תצליח או לא, אבל בסוף עושים לך הערכה.
‏והאדריכלים מסבירים מה עשית גרוע, ‏מה עשית היטב,
‏ואז עושים לך אתחול, ואתה עושה זאת שוב,
‏ושוב ושוב, עד שאתה מצליח.
‏במערכת ה... ‏-רגע.
‏נראה לי שאם יאתחלו את כולכם, ‏הזיכרונות שלכם יימחקו.
‏איך תלמדו משהו
‏אם כל הזמן צריך להתחיל מאפס?
‏טיעון טוב, טימותי אוליפנט.
‏ "טים" זה בסדר. ‏-טוב, מעולה.
‏במערכת החדשה יישאר לך זיכרון מעורפל
‏של מה שלמדת בפגישות ההערכה.
‏המידע הזה, מה שעשית היטב או גרוע, ‏יישאר איתך, כמו...
‏כמו קול קטן בראש שלך,
‏שעוזר לך להפוך לגרסה טובה יותר של עצמך.
‏טוב, זה עוזר. תודה.
‏אז הניחוש שלנו הוא שעם מספיק הזדמנויות,
‏אנשים יעשו בסוף מספיק בחירות טובות ‏כדי להגיע למקום הטוב,
‏ואולי חלק לעולם לא,
‏אבל זה בסדר, כי כל אחד מקבל הזדמנות הוגנת.
‏רק רגע. מה השדים שלי יעשו כל הזמן הזה?
‏יש לי מיליוני מפלצות לבה שיהיו מובטלות.
‏אני שואל אתכם, לתוך הגרונות של מי ‏הן אמורות לשפוך לבה?
‏החדשות הרעות הן שאין יותר לבה בגרון ‏או שיטוח פינים.
‏אז מה נעשה לפינים שלהם?
‏בעיקרון, תתעלמו מהם.
‏שמעתם את זה. אני לא משוגע, נכון?
‏לא, זאת שאלה הוגנת.
‏בצד של מי אתה, בנאדם?
‏אין לי אינטרס פה, גברתי.
‏אני רק מחפש בהירות.
‏שון, לכולכם תהיה עבודה.
‏אדריכלים של המקום הרע ‏יעזרו לתכנן את המבחנים.
‏שדים מן השורה, הם יגלמו תפקידים,
‏בדיוק כמו שעשו בשכונה המקורית שלי.
‏ואתה זוכר כמה נהנית לגלם את השופט?
‏אני לא יודעת. נראה לכם שזה יעבוד?
‏אפשר לומר שזה כבר עבד.
‏דחסו לנשמה של צ'ידי 800 גרסאות של עצמו ‏בבת אחת.
‏הוא אדם חדש. הוא הרבה יותר מגניב עכשיו.
‏אהבתי גם את הגרסה הישנה, אבל פחות.
‏זה לא רק צ'ידי, כבודה.
‏כשהתחלתי בשכונה הראשונה של מייקל,
‏הייתי רק פאלם פיילוט בווסט מגניב,
‏אבל תראי אותי עכשיו.
‏אני מסוגלת להחזיק ארבעה בני אנוש בריק שלי
‏וליצור טימותי אוליפנט כהרף עין.
‏לאחר שאתחלו אותי שוב ושוב, ‏הפכתי ללא-אדם טוב יותר משהייתי אי פעם.
‏בני אנוש צריכים לקבל אותה הזדמנות.
‏נו?
‏מוותר!
‏חבר'ה, באמת חשבתי שהצלחתם.
‏היה תענוג אמיתי, מותק.
‏החבאתי את המקליק כמה שיותר רחוק, ‏אבל נשארו שניות.
‏אני נורא מצטערת, חבר'ה.
‏לאן שון הלך?
‏אל תטרחו. הוא סתם משחק בנו.
‏אני יודע. זה מה שנותן לי תקווה.
‏פעם אחרונה לפני שהכול הולך לתמיד.
‏אז מה אתה מציע לי עכשיו? ‏-כלום. זה נגמר.
‏זה היה הרעיון האחרון שלנו.
‏יופי.
‏בקרוב, כל בני האנוש שלך ייעלמו.
‏כן. חבל.
‏איחוליי, חבר. ניצחת. ‏נתראה בעוד מיליארד שנה.
‏כשבני האנוש יתפתחו שוב, ‏אחזור לכסח אותך, בוגד!
‏כלומר, כן, אני יודע.
‏לכן אמרתי, "נתראה בעוד מיליארד שנה".
‏רגע.
‏אשא את הנאום המרושע כעת.
‏אם אתה רוצה.
‏"מאז תחילת הזמן,
‏טוב ורע ניהלו קרב סוער, שנבע מ..."
‏זה מטופש אם לא תשיב מלחמה.
‏איך אין לך עוד תוכנית? ‏תמיד יש לך עוד תוכנית.
‏מה הבעיה, שון?
‏טוב, בסדר.
‏תגרום לי להודות בכך.
‏להילחם בך היה הכי כיף אי פעם.
‏כלומר, אתה יודע.
‏אתה חולץ את העין הראשונה וחושב,
‏ "אני לא מאמין שמשלמים לי לעשות את זה!"
‏אבל בפעם הטריליון אתה חושב, ‏ "הייתי צריך להיות מורה".
‏ואז התחלת לאהוב ‏את בני האנוש הקטנים שלך, ומשהו...
‏משהו השתנה.
‏שוב נהניתי.
‏אני לא בטוח שאני מוכן שזה יסתיים.
‏אני יודע, חבר.
‏זה קשה כשדברים מסתיימים, ‏אבל בדרך זו או אחרת, זה נגמר.
‏השאלה היחידה היא, מה הלאה?
‏שמעתי את הנאום שלך בכנס השדים. ‏אתה יודע שהמערכת גרועה.
‏לא היית נותן לי לנסות את הניסוי המקורי ‏לו הדברים עבדו כראוי.
‏בוא ננסה דרך חדשה.
‏ביחד.
‏טוב, סוף כל סוף.
‏בפעם האחרונה, אני, ‏השופטת של החיים שלאחר המוות...
‏רגע, כבודה.
‏אתם צוחקים עליי?
‏בחורה לא יכולה לחסל את האנושות פעם אחת
‏בלי שכולם ייכנסו לה למנוש?
‏מה יש, בנאדם? ‏-שון הסכים להצעה שלנו.
‏רגע, ברצינות? ‏-בעיקרון, כן.
‏צריך ליצור כמה בעיות. ‏-לפתור.
‏לפתור. סליחה, הרגלים ישנים.
‏אבל נוכל למצוא דרך שזה יעבוד.
‏חבר'ה, תראו!
‏ג'ייסון! ‏-לא.
‏סליחה.
‏טוב...
‏בהנחה שנתכנן מחדש את כל החיים שלאחר המוות ‏לפי התוכנית הזאת,
‏מה נעשה קודם?
‏אל תסתכלו עליי. אני... רק זה עם הרעיון.
‏תרגום כתוביות: אורית זיו