‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Nu e în Janet asta. Mai departe!
‎Ce mai aștepți? Fă-o!
‎Nu e așa ușor.
‎A trăit o viață întreagă, ‎apoi 802 vieți de apoi,
‎după care o a doua viață, ‎o a doua viață de apoi,
‎o a treia primă viață de apoi...
‎Psihicul lui e ca un bol uriaș ‎cu M&Ms și Peeps.
‎Trebuie să mă asigur că amintirile ‎ajung unde trebuie, în ordine.
‎Aș putea să-l duc la început. ‎O revenire la setările din fabrică.
‎Janet, îmi dai o băutură cu mult alcool?
‎Am păstrat asta de la înmormântarea mea. ‎Se cheamă Apă-de-șanț Duval.
‎E lichior, lapte și apă de șanț.
‎- Îți aduc o ‎margarita. ‎- Sună mai bine.
‎Ba nu. Gustă!
‎Asta e!
‎Are ochii tăi.
‎Și zâmbetul tău.
‎- Îi trebuie un nume. ‎- E o decizie importantă.
‎- Ce zici de Chidi? ‎- Îmi place.
‎Ție îți place, Chidi? Sau vrei alt nume?
‎Se pare că-l doare burtica.
‎Chidi.
‎CAPITOLUL 48
‎Nu mă asculți! ‎Totul trebuie să fie doar cum vrei tu.
‎Și care e soluția corectă?
‎De câte ori ți-am spus?
‎- Credeam că asta vrei. ‎- Nu! E clar că e ce vrei tu.
‎Ești nervos că ți-au respins cartea.
‎- Cum îndrăznești să deschizi subiectul? ‎- Ești mereu la universitate.
‎Fii interesat și de cineva ‎care n-a murit acum 200 de ani.
‎Nu știu cât mai rezist.
‎- Trebuie să ne întoarcem în Nigeria. ‎- Ba nu!
‎Familia mea e aici, ‎ne-am mutat pentru cariera ta.
‎- Bună dimineața, Chidi! ‎- Vrei micul dejun?
‎Am o prezentare.
‎DE CE SĂ NU DIVORȚAȚI
‎Asta e programa. ‎Luați una și dați mai departe.
‎Prelegerea mea va dura ‎aproximativ 55 de minute.
‎Să începem!
‎SENTIMENTE - COMPLICAȚII FINANCIARE
‎În concluzie, ‎există un singur răspuns clar,
‎că trebuie să rămâneți căsătoriți.
‎Întrebări?
‎A fost clar și convingător.
‎A fost o prezentare solidă.
‎Da, ai argumentat bine. ‎Mai bine decât unii studenți ai mei.
‎Pregătește-te de școală. Te duc eu.
‎Te ducem amândoi.
‎- A funcționat? ‎- Perfect.
‎Sunt iar fericiți, Uzo.
‎Au zis că-mi iau un cățel.
‎Dar, mai important, ‎am demonstrat o dată pentru totdeauna
‎că poți găsi mereu răspunsul.
‎- Răspunsul la ce? ‎- La tot. Orice problemă are un răspuns.
‎Dacă citești destule cărți ‎și te gândești serios,
‎găsești răspunsul la orice întrebare.
‎Știu că ești foarte inteligent, ‎dar sună greșit.
‎Copii, la locurile voastre!
‎Uite exemplul perfect. ‎Unde să mă așez? Care e răspunsul?
‎Evident, vrei să fii în spate, ‎lângă ascuțitoare,
‎dar din față văd tabla mai bine,
‎iar lângă ușă e răcoare.
‎- Chidi? ‎- O clipă!
‎Scuze.
‎Nu.
‎Încă mai cred că profesorul Lindeman ‎a greșit renunțând la Chidi.
‎Are o minte sclipitoare.
‎Într-o zi, o va folosi pentru a rezolva ‎marile probleme ale omenirii.
‎E destulă brânză? Sper că da.
‎Avem de oaie, de capră și de vacă.
‎- Pot să mai aduc. ‎- Nu, e destulă brânză.
‎Chidi a fost mereu atât de meticulos?
‎Încă din copilărie.
‎Sigur ai auzit ‎de prima lui mare prelegere.
‎Nu mai spune povestea aia veche! ‎E jenantă.
‎Spune-o!
‎Cu mult timp în urmă, eu și Emeka ‎treceam printr-o perioadă grea.
‎Micul nostru Chidi avea opt ani ‎și a ținut o prelegere de o oră.
‎Ne-a spus de ce ar trebui ‎să rămânem căsătoriți.
‎După atâția ani, încă suntem împreună.
‎De aceea am studiat filozofia.
‎Cele mai mari întrebări, cele mai mari ‎răspunsuri. Trebuie să le găsești.
‎Și eu iubesc filozofia.
‎Dar aș spune
‎că fizica teoretică prezintă ‎întrebări mai profunde decât filozofia.
‎Chiar crezi asta?
‎Să trec la fizică?
‎Evident, părinții mei te adoră.
‎Mă bucur. Sunt minunați.
‎Trebuie să ne despărțim.
‎Poftim? De ce?
‎Îmi doresc asta de ceva vreme.
‎De ce suntem împreună?
‎Pentru că e logic. ‎Amândurora ne place Kant...
‎- Nu suntem un grup de lectură. ‎- Nu putem spune nici că nu suntem.
‎Dacă e o problemă cu relația noastră,
‎există un răspuns care o va rezolva.
‎Hai la bibliotecă!
‎Vrei să folosești filozofia? ‎Ce zici de David Hume?
‎„Rațiunea este și trebuie să fie ‎doar sclava pasiunilor.”
‎Emoții, dorințe, sentimente.
‎- Ai așa ceva? ‎- Sigur că am sentimente.
‎Am sentimente puternice pentru tine ‎și pentru noi.
‎lar acum o să-ți arăt...
‎cum Kant a contrazis ‎mare parte din teza centrală a lui Hume.
‎Doamne!
‎- Ce zici? ‎- Zic că are 3.600 de pagini.
‎Am o slujbă, Chidi. Am familie.
‎Până să trebuiască să citesc asta, ‎voiam să trăiesc.
‎E o plasă dementă ‎și încurcată a complicațiilor.
‎La modul ‎„studenții o vor analiza secole întregi”?
‎Nu, la modul terorist.
‎Bine. O să scriu o ieșire din labirint.
‎Aprofundez capitolele de mijloc, ‎mă documentez...
‎Nu, Chidi!
‎Nu poți răspunde la toate întrebările ‎puse de filozofi.
‎Ce anume te pasionează pe tine de aici?
‎- Totul. În mod egal. ‎- Taci!
‎- Dar... ‎- Taci!
‎Marile lucrări de filozofie morală ‎te emoționează.
‎Îți arată cum e lumea ‎și cum ar trebui să fie.
‎E evident că ai o minte fantastică, ‎dar unde e sufletul?
‎Unde e instinctul?
‎Înțeleg. Sincer.
‎Mă duc acasă, ‎compun o lucrare scurtă pentru dv.,
‎argumentând că trebuie să continui ‎să lucrez la lucrarea mai lungă.
‎Taci!
‎A fost o săptămână grea. Îmi pare rău.
‎Sincer, nu știu ce m-a rănit mai mult, ‎discuția despre teză sau Allesandra.
‎Era genială, haioasă...
‎Am crezut că ea e răspunsul.
‎Unele lucruri în viață n-au răspuns.
‎Nu asta spunea Allesandra? ‎Și îndrumătorul tău, la fel?
‎Nu asta îți spun toți cei care te cunosc,
‎de când te-ai născut?
‎O să găsesc o soluție.
‎Trebuie să aflu ‎cum s-o impresionez pe Allesandra,
‎cum să-mi impresionez îndrumătorul,
‎dar ideal ar fi să-i pot impresiona ‎pe amândoi împreună.
‎- Știi de ce e nevoie? ‎- N-o spune!
‎- De o diagramă Venn. ‎- Fără diagrame Venn!
‎Dacă nu îi asculți pe alții, ‎măcar ascultă ce spui tu!
‎Jur că uneori...
‎...e imposibil să-ți fiu prieten.
‎Ești incapabil să iei o decizie!
‎Ce e rău în a mai aștepta câteva minute ‎ca să găsesc cel mai bun...
‎BINE AI VENIT! ‎TOTUL E ÎN REGULĂ.
‎Chidi? Intră!
‎Sau preferi să stai aici?
‎Simt că vrei să...
‎O să hotărăsc eu pentru tine. Intră!
‎Excelent!
‎Privește!
‎Frigiderul îți alege micul dejun.
‎Fulgi de ovăz și lapte de migdale.
‎Nelimpezit. Nici nu trebuie să alegi.
‎Știe ce vrei.
‎În privința celorlalte cerințe...
‎- Janet? ‎- Bună!
‎Janet are răspunsurile ‎la toate întrebările din univers.
‎Întreab-o orice!
‎Ce răspuns vreau să aflu?
‎Ceva profund, evident. ‎N-ar trebui să fie banal sau vulgar.
‎Aș putea începe cu ceva mărunt, ‎ca apoi să devin mai profund.
‎Eu... sau... nu pot...
‎- Care e cel mai mare pește? ‎- Rechinul-balenă.
‎Tare!
‎Îmi pare rău. ‎O să am întrebări mai bune mai târziu.
‎Nu-ți cere scuze. Toate întrebările ‎sunt la fel de importante pentru mine.
‎Atunci, o să ne înțelegem perfect.
‎Trebuie să întâmpin alți rezidenți.
‎Pot să-ți mai răspund la vreo întrebare ‎înainte să plec?
‎Da. Există un echivalent ‎al fulgilor de ovăz în relații?
‎- Există un... ‎- Suflet pereche?
‎Da.
‎Fiecare om din Locul cel Bun ‎are o pereche ideală.
‎Vino peste o oră la căsuța ‎care arată ca o față
‎și vei afla răspunsul ‎la întrebarea supremă.
‎O cheamă Eleanor.
‎Doamne! Îți amintești asta?
‎Da, a fost acum opt minute.
‎Ai cerut-o pe Janet, ‎tu ai acceptat și acum sunteți căsătoriți.
‎Credeam că n-o să pară o nebunie ‎dacă o spun cu voce tare, dar nu e așa.
‎Mulțumesc, amice.
‎Dacă vrei să ne dai un cadou, ‎toate se iau de la mine.
‎Jason, am nevoie de ajutorul tău. ‎Pot să te întreb ceva?
‎Nimeni nu mi-a mai cerut sfatul.
‎Și tu ești director de liceu.
‎Profesor de facultate.
‎Cine ți-a spus cum să faci asta?
‎Cum iei o decizie atât de importantă?
‎Chidi, uite care-i treaba cu lucrurile.
‎Poți să studiezi o problemă ‎din toate unghiurile și s-o iei razna,
‎dar uneori trebuie să arunci ‎un cocktail Molotov într-o dronă
‎și să vezi ce se întâmplă.
‎Nu explodează drona?
‎De obicei.
‎Acolo de unde sunt eu, ‎mai toate lucrurile explodează.
‎Am învățat că, atunci când apare ‎ceva bestial, nu-i dai drumul.
‎Dacă ești mereu paralizat de teamă
‎și te gândești prea mult ‎la ce ai de făcut,
‎îți ratezi șansa
‎și poate că vei fi prins ‎de elicea unei bărci.
‎Nu cred că voi fi vreodată genul de om ‎care acționează pe negândite.
‎Nu pot să deschid o ușă și să intru
‎fără să știu ce mă așteaptă dincolo.
‎Chiar dacă am o veșnicie la dispoziție, ‎n-aș face asta.
‎Eu nu credeam că o să mă mărit.
‎Credeam că sunt prea bătrână.
‎Am un infinit de ani, dar în viața de apoi ‎se întâmplă lucruri bizare.
‎Am aflat adevărul o dată, ‎putem s-o mai facem.
‎Știi ce, Michael? Ești un...
‎Sufletul tău pereche, Salamasina.
‎Sufletul tău pereche, Guan-yin.
‎Tahani. Karen.
‎Esmerelda, nu vii cu cuțite ‎la o seară de jocuri!
‎Cine face asta?
‎Cine e pregătit.
‎Chidi, Esmerelda, e rândul vostru.
‎Sânge. Valuri de sânge.
‎Dușmani.
‎O mie de ani de întuneric.
‎- Coșmaruri. ‎- Sânge. Plictiseală?
‎Deplângerea trecerii inexorabile ‎a timpului. Foc și sânge.
‎Prostule!
‎Era „petreceri aniversare”.
‎„Petreceri aniversare”?
‎Trivialitățile astea sunt înjositoare. ‎Trebuie să mă îngrijesc de corbii mei.
‎Seara jocurilor te surprinde mereu.
‎Să continuăm!
‎Îți găsesc alt partener.
‎Mulțumesc mult, Tahani.
‎A fost una dintre cele mai plăcute seri ‎de când am ajuns aici.
‎Tu și Eleanor ați fost un cuplu bun.
‎Ați dominat partida de mimă.
‎Sunt sigur că citea cartonașele ‎reflectate în ochelarii mei,
‎dar a fost excelent.
‎Pot să te întreb ceva?
‎Seara asta putea fi un dezastru.
‎De unde ai încrederea
‎de a prelua cu eleganță ‎conducerea unui grup de străini?
‎Sinceră să fiu, ‎încrederea vine din eșecuri.
‎Am dat destule petreceri dezastruoase.
‎Amintește-mi să-ți povestesc despre ‎bar mitzvahul lui Timothée Chalamet.
‎Dar faci față eșecului și înveți din el.
‎Da, eu nu sunt așa.
‎Nu pot lua o decizie ‎dacă nu sunt sigur că am dreptate.
‎Chidi, ești profesor de filozofie, nu?
‎Vrei să bem ceva ‎și să vorbim despre etică?
‎E un subiect ‎despre care trebuie să învăț imediat.
‎- Sună bine. Îmi iau haina. ‎- Super!
‎Apropo, n-am trișat mai devreme... ‎și nici n-am tras cu urechea acum.
‎La început, acum trei luni,
‎nu credeam că filozofia mă va pasiona ‎atât cât să studiez până la miezul nopții.
‎Cred că Esmerelda se întreabă ‎unde-i e sufletul pereche.
‎Ea e în aviariu.
‎Uneori cred că sufletele ei pereche ‎sunt corbii.
‎Nu glumesc.
‎Să vezi cum se poartă cu ei. E serios.
‎Și există o tensiune sexuală.
‎În fine... ‎A fost plăcut, ca întotdeauna...
‎Ce... De ce...
‎Cine era?
‎Bine, o să-ți răspund pe rând.
‎A fost un sărut.
‎Am făcut-o pentru că mi-am dorit.
‎Și eu am fost, ciudatule.
‎Eleanor, am un suflet pereche.
‎Da, care nu-ți place deloc.
‎Fii serios! ‎Nu se poate să-ți petreci veșnicia
‎cu o femeie care doarme ‎într-un cuib uriaș.
‎Știu că trecem printr-o perioadă mai grea,
‎dar trebuie să găsim răspunsul ‎care să ne ajute.
‎Ca părinții mei.
‎Știi povestea despre ei?
‎Nu e o poveste atât de drăguță ‎pe cât crezi tu.
‎Sigur tu erai drăguț, ‎cu capul mare și un papion micuț.
‎Dar momentul ăla... E o presiune ‎prea mare pentru un copil de opt ani.
‎Mi-aș dori ca micuțul Chidi ‎să poată fi copil,
‎nu un profesor în miniatură care caută ‎răspunsuri la toate problemele lumii.
‎Dar stilul ăsta de viață ‎m-a dus către filozofie.
‎Sigur, am apărut ‎într-un jurnal de medicină
‎drept cel mai tânăr om ‎cu un ulcer provocat de stres,
‎dar am ajuns în Locul cel Bun.
‎Dacă nu te superi,
‎o să mă gândesc la ce-i datorez ‎sufletului pereche ales de univers
‎și n-o să mă sărut cu tine.
‎Bine. Retrag sărutul.
‎O să învățăm ca doi tocilari platonici, ‎până mă prinde Michael
‎sau până când Esmerelda mă transformă ‎într-un broscoi cu amuleta ei magică,
‎pentru că vede ‎că suntem atrași unul de celălalt.
‎Îmi pare rău că ai parte de un om ‎adevărat, nu de sufletul tău pereche,
‎un cărucior de bibliotecă ‎plin de biscuiți umezi.
‎Ești incredibilă!
‎Nu știu ce am făcut...
‎...ca să te merit.
‎Crede, iubitule! Sunt a ta.
‎Până apare ceva mai bun.
‎Pentru mine. Tu ți-ai atins limita.
‎- Ești bine? ‎- Nu!
‎Trebuie să-i dau lui Michael o nouă teză ‎și sunt terminat.
‎Mă ajuți?
‎Vrei să te ajut eu cu filozofia? ‎Chiar că stai prost!
‎Adică, sigur că da. Te ajut. ‎Ce-ți trebuie?
‎Trebuie să mă îndrume cineva, ‎moral vorbind.
‎Cred că tu trebuie să faci asta.
‎E foarte posibil ‎să fiu iar îndrăgostită de tine
‎aici, în planul acesta existențial, ‎azi, acum.
‎Ne-am mai găsit de sute de ori.
‎Putem s-o facem iar.
‎Pa, Chidi!
‎Sigur vrei să faci asta?
‎M-am hotărât și eu într-o privință,
‎iar tu vrei să renunț?
‎Sunt sigur.
‎Pot să te întreb ceva?
‎Sufletele pereche nu există, nu?
‎Chidi, sincer să fiu, nu știu. ‎Dar nu cred.
‎Știam ce te așteptai să găsești ‎când ai ajuns aici: răspunsuri.
‎Și, dacă-mi amintesc bine din dosarul tău, ‎o tablă magică?
‎Una care anticipează cursul lecției. ‎Ăsta e visul meu.
‎Dar, în primul rând, voiai răspunsuri.
‎Mai ales pe cel cu „sufletul pereche”.
‎Așa că l-am folosit ca să te torturez.
‎Din nou, îmi pare rău.
‎Dacă sufletele pereche există, ‎nu sunt găsite, sunt create.
‎Oamenii se cunosc, se simt bine,
‎apoi se pun pe treabă ‎și clădesc o relație.
‎Ca părinții tăi.
‎Nu au rămas împreună ca prin magie, ‎pentru că le-ai arătat tu că așa trebuie.
‎N-a fost meritul logicii ‎sau prezentării mele.
‎A fost emoția trăită ‎când m-au privit pe mine,
‎un băiețel speriat ‎care le spunea că are nevoie de ei.
‎A contat și ce le-ai amintit.
‎Că se iubeau.
‎Uneori, oamenii uită.
‎Le-ai amintit ce aveau deja.
‎Asta i-a convins să meargă la terapie.
‎Nu știam că au făcut asta.
‎Da, copiii sunt tâmpiți.
‎Dacă ar ști jumătate dintre lucrurile ‎pe care le fac părinții, ar înnebuni.
‎Viața nu e un puzzle ‎care poate fi rezolvat o dată și gata.
‎Te trezești în fiecare zi ‎și-l rezolvi iar.
‎E extrem de ineficient.
‎Ce moment în care să învăț asta!
‎Poți să mă lași un pic?
‎- Janet? ‎- Bună!
‎Bună!
‎Îmi dai un pix și o hârtie?
‎Nu știu dacă o să te mai văd ‎sau ce-mi voi aminti atunci,
‎dar, dacă ne mai întâlnim ‎cândva, undeva...
‎poți să-mi dai asta înapoi?
‎Sigur că da.
‎Sunt gata.
‎Bună, Chidi!
‎Bine ai revenit!
‎E teafăr? L-ai stricat?
‎Salut! Cum te simți?
‎Foarte bine.
‎În ultimii 300 de ani ‎am fost foarte enervant?
‎Nu...
‎- N-aș zice... ‎- N-aș spune extrem, dar...
‎- Da. ‎- Vă mulțumesc
‎pentru ce ați făcut pentru mine.
‎Sunteți oameni minunați.
‎Foarte bine, ‎dar avem o oră la dispoziție ca să creăm
‎o viață de apoi complet nouă ‎și să salvăm toată omenirea,
‎așa că ne întrebam dacă poți face chestia ‎ta de Chidi, să găsești un răspuns.
‎Eleanor, așa ceva ‎nu are un singur răspuns.
‎Ar putea fi 800.
‎Sau niciunul. Cine știe?
‎Călătoria e adevărata destinație, nu?
‎La treabă! Poți să aștepți un pic?
‎Janet, îmi dai biletul?
‎Dacă știi că ai scris un bilet, ‎atunci, știi ce scrie.
‎Da. Dar tot aș vrea să-l văd, te rog!
‎Ar putea fi cea mai reușită scriere a mea.
‎NU EXISTĂ UN „RĂSPUNS” ANUME
‎DAR ELEANOR E RĂSPUNSUL
‎Subtitrarea: Robert Ciubotaru