EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Så... obekvämt.
Hej. Vad är det?
"Vad är det?"
Berätta hur det gick! Vann vi? Förlorade vi?
Är mänskligheten räddad?
Hittade du mitt Nintendo? Jag kan inte...
Glöm det. Här är det.
Jag kan avslöja resultatet först
i domarens kammare.
Okej. Var är alla?
Var är Simone, John och Brent,
fast jag bryr mig inte. Var är Chidi?
Han är på toan.
Förlåt, otillräcklig info.
Testpersonerna är försatta i stas,
så jag satte dem i badrummet och Chidi på toan.
Det bästa sätet.
Vi väcker honom.
Så jag kan återförenas med mannen jag älskar.
Snabbt, enkelt, fixa minnet?
Ingen får väckas förrän domaren gjort sitt utslag.
Människorna stannar här. Ni får inte se siffrorna.
Jag slet häcken av mig för att sköta grannskapet i ett år,
och nu får jag inte höra hur det gick?
Det stämmer.
En flaska tequila.
Okej, tala om hur det går.
DEL 47
Oavsett utslag så känns det här som ett slags farväl.
Även om vi lyckas kanske vi inte får vara tillsammans.
Hon kan knäppa med fingrarna och skicka oss till olika dimensioner.
Blev ni uppmuntrade nu?
Ska vi dö igen? Vi har dött så många gånger.
Vi har haft typ 15 begravningar nu. Det börjar bli irriterande.
Jag kan berätta vad som hände på era ursprungliga begravningar.
Tahani, Moby talade först. Han påstod att...
Sluta, tack. Jag vill inte höra det.
Min, då?
Dina vänner sa inte saker om dig,
utan gjorde en Red Lobster i graffiti om dig.
I Jacksonville är det första sorgstadiet.
I Arizona kan man välja en vanlig begravning
eller att bli satt på en skjutbana
och få 200 dollar i skatteavdrag.
Vänta lite. Jag vet hur vi ska glömma domarens utslag ett tag.
Vi ger oss själva tidernas begravning!
Häftigt!
Och ni vet talesättet i Florida:
"Om du inte gillar den här begravningen, så vänta lite!"
Domarens kammare? Jag avskyr stället.
Vad är wifi-lösenordet? Det finns ingen täckning.
Shawn.
- Michael. - Det kan du vara själv!
Vänta, jag sa fel.
Säg nåt elakt till mig, nåt som gör mig riktigt upprörd.
Du är rökt!
Nu är vi alltså här,
vid slutet av ditt patetiska försök att bevisa att människor
är nåt mer än rörliga bajsfabriker.
Och du kommer att misslyckas igen, för sån är du.
Du är en "kvävare", Michael.
Du ska kvävas för sista gången.
Frånsett evigheten på Det Dåliga Stället
där du ska kvävas av mig, som kommer att sköta kvävandet.
Du är rökt.
- Tjusigt! - Kolla in!
- Fantastiskt! - Golvet!
Hej, Goda Stället-kommittén. Tack för att ni kom.
Tack själv, Michael.
Du har gjort ett fantastiskt jobb,
kanske det bästa jobb som nån nånsin gjort.
Ni vet ju inte hur det gick.
Det är möjligt, men vi vet att du var jättebra!
Och, Shawn, innan vi ens vet vad som hände
är vi villiga att ge upp vårt övertag,
kompromissa och gå halva vägen.
Jag mötte din mamma halvvägs igår kväll.
Så färgstarkt!
Vi är här för att högtidlighålla Tahani Al-Jamils liv efter detta,
på den plats där hon trivdes bäst,
i kabinen på ett Gulfstream G650 privatjet.
Tahani var supertrevlig
och hade förtjänat att folk varit snällare mot henne än de var.
Det är bara synd att hon aldrig kom till rätta med sitt talfel.
Tahani förbättrades så mycket genom sina många liv
men hjälpte även mig att bli bättre.
Hon lärde mig massor, som: "Behåar borde inte vara obekväma",
och "Man köper inte behåar på Home Depot",
och "Home Depot för inte behåar, vad har du på dig?"
Det var faktiskt en korsett för män, som funkar i nödfall.
Hon var den bästa vän jag haft, och jag älskade henne.
Tack så mycket, det var underbart.
Om bara Chidi var här.
Synd att han är för död för himmelska begravningar.
Kan nån ta hans arm? Jag håller i hans ända.
Hur blev han så muskulös?
När han var 14 fick han höra att träning dämpar ångest,
började han göra armhävningar och slutade aldrig.
Okej, låt oss få det överstökat.
Det här är det viktigaste fall som nånsin har kommit på mitt bord,
och resultatet får efterverkningar för evigheten.
Först måste jag be er alla att underteckna den här.
"Petition för att ta upp Ally McBeal igen"?
Jag menar, allt annat görs ju i ny version.
Med nån ung och snygg, typ Zendaya?
Zendaya eller Zendaiya?
Zendaya. Eller...
Det vill väl alla se? Eller hur? Nån?
Okej.
Kör, Matt.
Okej, stunden vi alla har väntat på.
Testresultatet som ska diktera mänsklighetens framtid!
Då kör vi.
Om 30, 29...
...två, ett, voilà!
VEM BLEV BÄTTRE?
Jag tänkte att det skulle bli kul.
Jag hade mycket ensamtid.
Pang!
Simone fick 12 % bättre resultat än på jorden!
Pang! Chidi fick 26 % bättre!
Pang! John fick 44 % bättre!
Jämrar.
Jag skulle inte kört så hårt med "pang".
Begravning!
Jason, med risk för att få ett svar som gör mig deprimerad,
varför valde du den här miljön?
Det är tradition i Jacksonville att begravas där man föddes.
Jag föddes i en pool efter att mamma gjort en kanonkula.
Nåja, jag visste riskerna.
Du pratar aldrig om din mamma.
Hon dog när jag var rätt ung.
Hon dog av Stora C.
Det kallades krokodilen som bodde nära oss.
Jag bara skojar, det var cancer.
Kolla när jag gör står på händer!
Jason Mendozas liv var inte lätt.
Han sa en gång att det närmaste han kommit en piñata på födelsedagen var
när en mås föråt sig på kondomer och sprack.
Men ändå var han den mest optimistiska person jag nånsin mött.
Han var den förste som frågade mig om mina känslor.
Jag hade inte haft några än, men det fick mig att vilja få det.
Jag såg nåt särskilt i honom som ingen annan kunde se.
Det var en mångfärgad plump med positivitet bakom hans bröstben.
Sån var min Jason,
en stor färgstark plump i en snygg actionfigur i naturlig storlek.
Och det var trevligt att ha en verklig slashas till kompis,
så vi kunde prata om det viktiga i livet:
brottning, halvlagliga droger och Jason Statham.
Statham lever!
Verkligen.
Statham lever.
Amen.
Låt oss se sammanhanget.
Befriade från jordens komplikationer och dess oavsiktliga konsekvenser,
förbättrades de andra tre mycket.
Chidi blev 38 % mer självsäker.
Simone blev 43 % mer flexibel i sina omdömen om folk,
och John använde inte F-ordet om nån.
Men han använde det om sig själv,
samt om några ekorrar och en stol han snavade över.
Varför ens prata om det här? Brent blev ännu värre.
Om människor inte kan vara goda trots att de får allt,
kanske de inte är goda, helt enkelt.
Michael, bevisen behövde vara överväldigande.
Jag kan inte vända upp och ner på livet efter detta
bara för att tre personer blev lite bättre.
Men kom ihåg att mycket visar att Eleanor, Jason och Tahani
blev bättre i originalexperimentet, så det blir sex personer.
Samma antal som de i Vänner.
Tänker du påstå att alla i Vänner hör hemma i helvetet?
Visserligen kanske Ross och Rachel... och Monica och Joey...
...och absolut Chandler...
...men Phoebe?
Inse fakta, Michael, du förlorade.
Allt du gjort, experimentet, det ursprungliga grannskapet,
skicka dina små skitar tillbaka till jorden, var förgäves.
Pang! Du är rökt.
Det är faktiskt en väldigt intressant poäng.
Just det. Va?
Matt, ta fram akterna för fyra personer som ännu lever på jorden.
Kamilah Al-Jamil, Donna Shellstrop, hennes styvdotter Patricia
och Steven Peleaz, alias Pillboi.
De ingick inte i experimentet.
Om han får ta in goda människor efter behag
bör jag få ta in onda människor efter behag.
Ta hit Elizabeth Holmes! Nej, Henry Kissinger! Nej...
PewDiePie.
De här människorna är inte slumpvis utvalda.
Det är fyra människor som "skitarna" hjälpte på jorden.
Ingen magi, bara vänlighet.
Jag slår vad om att deras emotionella stöd gjorde de fyra bättre.
Om jag har fel, ska jag gärna säga: "Vi är rökta."
Jag tror att ni båda använder ordet fel.
Men okej, låt se.
Titta där!
Efter vårt ingripande ägnade Pillboi sig åt att ta hand om gamla.
Kamilah startade ett stipendium i Tahanis namn
som betalade college för 213 kvinnor.
Donna började göra läxorna med Patricia varje kväll,
och den lilla flickan lärde Donna att multiplicera.
Just det. Poängen är att folk blir bättre när de får kärlek och stöd av andra.
Hur kan vi klandra dem när de inte får det?
Måste jag påminna er om att Brent blev sämre hela tiden.
Ända till slutet.
Med tio sekunder kvar skärpte han sig otroligt.
Så här är det, fru domare. Det är hela historien.
Ingen är bortom rehabilitering.
Brent var en total skit i ett helt år,
och poängsumman visar det.
Men poängsumman visar inte... vem han kunde ha blivit imorgon.
Utslaget kommer snart.
Janet, vart vill du åka på din begravning?
Dave & Buster's?
Du vill nog åka dit.
Jag hörde henne säga "Dave & Buster's", så vi åker dit.
Vi kan reda ut det sen.
Trevligt att ni vill hedra mig, men ni har gett mig så mycket redan.
Tahani lärde mig att man kan skapa en familj
även om man inte har haft en.
Jason lärde mig att jag har värde utöver att hjälpa folk.
Och, Eleanor, ett tag på jorden var allt hopp ute,
men jag såg att du hade hopp ändå.
Bara tanken gav mig lust att spy upp en tjusig kvasar.
Bra sagt, Janet.
Det är din tur, Eleanor.
Enkelt. Vi behöver inte ens röra oss.
DÖD SF
Jag står här inför er i mjukisbyxor för första gången nånsin,
för att fira Eleanor på en plats där hon tillbringade en stor del av sitt liv,
en bar i ett hus hon inte var bjuden till.
Eleanor var full av överraskningar.
Jag visste aldrig om hon tänkte driva skoningslöst med mig
eller objektifiera mig på ett sätt som var smickrande men också lite problematiskt.
Men vare sig hon lyfte upp mig eller drev med mig...
...har jag aldrig känt mig så sedd som när hon såg mig.
Eleanor, jag vet att du inte gillar när folk blir rörda angående dig,
så jag kanaliserade min kärlek till dig i en sång.
Då börjar skumkanonerna...
Explodera utåt! Och tillbaka till sången.
- Okej, det räcker. Tack. - Ja.
Okej. Vem återstår?
Vi är här för att ihågkomma Chidi Anagonyes liv efter detta.
Eleanor, vill du säga några ord?
Chidi var en jäsikens sjudundrandes ohyra.
Förlåt, jag vet inte varför jag härmade Yosemite Sam där.
Jag klarar nog inte det här.
Jag kan inte frammana alla mina känslor för Chidi, så jag avstår.
Domaren ska meddela sitt utslag. Hon vill ha oss där.
Vi borde väl byta om.
Tahanis mjukisbyxor har texten "Fnaskarmén" på ändan.
Har de?
Michael, du kom till mig och sa att systemet var orättvist.
Ett system som har funnits sen tidernas begynnelse
och dömt varenda själ som vandrat på jorden.
Jag har dragit slutsatsen...
...att du har rätt.
- Jag... - Du har rätt.
Människor är inte fixerade på en enda moralisk nivå.
De kan bli bättre. Det visar att poängsystemet
inte visar korrekt hur bra eller dålig man är.
Du vann.
Det var väl inte så svårt?
Vi klarade det!
Universum är er tacksamt för att ni uppmärksammade mig på det här.
I fortsättningen, oavsett hur vi hanterar det här,
är förstås jorden inställd.
Jorden är vad?
Alla människor på jorden och i livet efter detta utplånas,
och vi börjar om med mänskligheten från noll.
Och gissa vad som är så kul.
På sätt och vis startar jag faktiskt om Ally McBeal.
För jag startar om allting!
Hursomhelst, grattis, Michael. Du vann!
Fru domare, kan vi ta alltihop från början, gärna långsamt,
för några av oss tänkte nog på skejtboards
och vet inte vad som pågår.
Ställa in jorden, är inte det lite drastiskt?
Det är ju en enda röra där nere ändå.
Den enklaste lösningen är att radera ut alla som nånsin levat
och börja om med några amöbor eller nåt.
Sen utvecklas mänskligt liv igen, eller kanske nåt bättre.
Den här gången kanske de slipper mjölktänder.
Det är så knäppt, de ramlar ur
och de större tänderna växer ut ur samma hål. Äckligt.
I alla fall, det viktiga är att jorden är...
Varför är ni överraskade?
Vad trodde ni skulle hända om ni vann?
Jag vet inte, jag tänkte att vi kunde ge tre poäng
för att äta ett äpple istället för två.
Ja, varför inte putsa till poängen lite,
du vet, stötta upp lite.
- Som Spanx, fast för själen. - Ja.
Problemet är inte poängen, utan att jorden har blivit för komplicerad
för att poängen ska återspegla värdet av mänskligt beteende.
Du vet? Det där du upptäckte?
Och nu är mitt enda val att rätta till det.
Var la jag utplåna människan-grejen?
Läppglans, läppglans,
en sak som gör slut på alla krig, Justified säsong två.
Du vann.
Och ändå misslyckades du på nåt sätt. Klassiskt!
Väck Chidi. Nu. Vi behöver all hjälp vi kan få.
Ska jag väcka honom bara för att tala om att han och alla andra
i universum kommer att sluta existera?
- Inte när du säger det så. - Nå, vad...
- Goda Stället-nördarna, vårt enda hopp. - Jag...
Hör ni, änglatyper, om ni nånsin ska göra nåt
så gör det nu.
Det tänker vi verkligen. Det har gått för långt.
Jag skriver några väldigt skarpt formulerade brev!
Är "skarpt" den rätta tonen? Vi vill inte verka högröstade.
- Ja. - Det passar sig inte.
Du har helt rätt.
Jag ber om ursäkt och avgår genast.
Djärvt. Jag är stolt över dig.
Här är den! Toppen!
Michael, Shawn, Janet, vi ses om en miljard år.
Det har varit galet kul, hör ni.
Jag kommer att sakna nån Sakna nån
Jag kommer att sakna alla
Jag kommer att sakna alltid Vi ses vid korsvägen
Jag kommer att sakna er.
Okej. Hej då, allihop.
Janet, vad i helsike? Ge tillbaka den!
Nej. Den är i mitt tomrum, och du får den inte.
Jag säger inte nej ofta. Sa jag det rätt?
Ge tillbaka min grej,
annars går jag in i ditt tomrum och hämtar den.
Försök, bara.
Oj! Okej, hon försöker just nu. Hon är i mitt tomrum.
Det känns... konstigt. Okej.
Smart, raring. Var är den?
- Vadå? Är den inte i mitt tomrum? - Nej.
Den är i mitt.
Jag känner mig taskig för att jag säger det här,
men Michael skrev ett manifest som jag läste på toan.
Jag måste inte bajsa. Jag väljer att göra det.
I alla fall är jag med dem nu.
- Skojar du? - Lägg av, tönt.
Hela systemet är åt Hälsingland.
Människorna suger, men det är inte deras fel.
Läste du det jag skrev? Och du förstod det?
Ja, men jag torkade mig där bak med några sidor, så bli inte för upphetsad.
Okej?
- Jag är stolt över dig. - Det struntar jag i.
Inte helt, tror jag.
Systerkram!
- Okej. Släpp. - Hallå!
Lyssna! Jag gav ett utslag, och jag vägrar se det omintetgjort
av två Janet som lekar gömma nyckeln.
Jag borde ha förklarat. Det är inte vi två.
Det är vi allihop.
- Hej. - Läget, nördar?
Ät min fis, losers.
Jag kommer av ett skäl och inget annat.
- Läget, nitskallar? - Hej!
Men tjenixen!
Hej, töntar.
Jag skickade manifestet till alla andra Janet.
Vi har en gruppchatt nu.
Jag skickar mest GIF-bilder av uttrar!
Det här är så irriterande!
Okej, Janetar, vill ni köra hårt?
Jag ska genomsöka era tomrum ett i taget
och sen marmorisera er en efter en,
tills jag får tillbaka min jordomstartare.
Vi kan inte uppehålla henne för evigt. Vi behöver en plan.
Okej. Låt höra planen. Planen.
Steg ett, fixa en plan.
Steg två, utför planen.
- Ja, det funkar. - Michael. Fokusera.
Okej. Förlåt.
Okej, om vi inte kan ändra poängen,
kanske vi kan ändra på resultatet av poängen.
Ja, vi behöver ett spritt nytt system för att döma människor i livet efter detta.
- Vi kan klara det, va? - Ja.
Men för att göra det vet du vad som behövs.
Det finns bara en person här
som är smart och omtänksam nog att rädda mänskligheten.
Okej. Jag gör det.
Inte du, dumbom.
Att designa ett bättre efterliv är den ultimata etiska frågan.
Chidi har grubblat över de stora frågorna hela livet.
Han är lysande och empatisk.
Han bryr sig bara om hur man ska behandla andra
och han är villig att offra sin egen lycka för att göra det.
Om vi ska klara det här, behöver vi få Chidi tillbaka.
Och han behöver sina minnen.
Du vill ta den mest obeslutsamme mannen som funnits,
proppa honom full med 800 versioner av sig själv
och säga att han har 45 minuter på sig att rädda mänskligheten?
Tror du att det funkar?
Jag vet inte, men han är vår enda chans.
Det är bokstavligen nu eller aldrig.
Väck honom.
Inte i den här Janet. Nästa!
Undertexter: Bengt-Ove Andersson