ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Ось уже й добігає кінця перший рік життя в потойбіччі.
Що вам найбільше запам'яталося?
Вірні друзі, яких ви тут знайшли?
Перепони, які ви здолали разом?
Той день, коли все було шоколадним?
Це був відпадний день.
Я їв цукерки з арахісовим маслом. Повністю з шоколаду.
До кінця першого року залишилося лише кілька годин,
тож заохочую вас зробити якомога більше добрих вчинків
до опівночі. Про всяк випадок.
Знаю. Це я виріжу.
Я трохи втомилася. Не критикуйте.
Цей ролик, окрім частини, де Елеанор розповідає про експеримент,
ми покажемо сьогодні перед вечіркою.
До речі, тема - Рік минув, попереду вічність.
Дрес-код - смокінги і вечірні сукні у дусі Лондона.
А це означає стиль Найтсбрідж, а не Кенсінгтон.
Чи, Боже борони, Вест Бромптон.
Можеш уявити?
Ні.
А ще одразу після опівночі, щоб перезапустити обчислювальну потужність,
я буду шалено пожирати своїх Джанет-дітей.
Раджу нікому на мене не дивитися.
Зрозуміло. Сьогодні на вечірці спробуємо заробити додаткові бали.
Я запропоную виголосити тост одне про одного,
відзначити досягнення і згадати поразки, показати особистий розвиток...
людство врятовано!
Ще день, народ. Давайте завершимо гідно.
І до цього дня, як ви вже, мабуть, знаєте, я підготував людські фокуси.
Круто.
Тож я подумав...
Ні, Неймовірний доктор Престо сьогодні не виступатиме.
- Облиш, я... - Чуваче, фокуси - це завжди тупо,
а особливо тупо тут, де існує справжня магія.
Як контраргумент... перевір кишеню.
Іншу.
Вибач. Я поклав у свою кишеню.
Круто.
А знаєш що? Можеш виступати.
- Справді? - Так, цей фокус із кишенею
змінив мою думку.
Класік!
- Ти іронізуєш. - Так.
ЧАСТИНА 46
Я з нетерпінням очікую сьогоднішнього вечора.
І маю сказати, у вас усіх розкішний вигляд,
ви запросто могли б працювати у гардеробі на «Мет Гала».
До речі про «Мет Гала» - пригадуєте відео з камер безпеки,
як Соланж і Jay-Z билися в ліфті?
Я навчився читати по губах. Виявляється, вона кричала:
«Так нечесно! Я хотіла натиснути на кнопку.»
Тож усе було не так пікантно, як дехто міг собі уявити.
Привіт. Сьогодні я був на висоті.
Краще зачиню двері. Не хочу, щоб мене переслідували фанати.
Навіщо?
Бренте, швидко перевдягайся, і йдемо на вечірку.
Так, чекайте.
Джанет дала мені це...
Смокінг у банці.
Я вже майже вирішив звільнити Джанет, та вона стала набагато кращою.
Гаразд. Зачекайте. Хочу вам усім дещо показати.
Це результат місяців спостережень.
Я знаю, ви скажете, що я збожеволіла...
Ні, чого б ми так казали?
Але щось із цим кварталом не так.
І це стосується присутніх у цій кімнаті.
Божевілля якесь - ми майже дійшли до кінця,
а й гадки не маємо, як ми впоралися.
Джанет, ти можеш зазирнути всередину того обеліска?
Перевірити чарівний результат?
Так, така можливість є.
Десь одна на 970 трильйонів.
Можу спробувати.
Не вдалося.
Зараз повернусь.
Загалом я не хвилююся, але хотілося б мати конкретне підтвердження,
що Брент став кращим.
От якби він на когось налетів
і щиро сказав: «Ой, перепрошую». Розумієш?
Я б убила за те «ой, перепрошую».
Кого тут дівчині треба драпнути, щоб отримати «ой, перепрошую»?
Годі, паніка щодо експерименту у важливу мить -
це моя фішка.
- Тримай себе в руках. - Добре.
Просто... Ти мене знаєш.
На Землі я ніколи не грала в ігри, якщо не знала, що зможу перемогти
або підкупити суддю, щоб той віддав перевагу мені.
І якщо ми програємо, я просто збожеволію.
Ще один день.
Дотримуймося плану не робити нічого радикального.
Хоч можемо зробити дещо... чарівне.
Припини це, чоловіче.
Вона правду каже.
Ще з першого дня це місце видалося мені підозрілим.
Останні кілька місяців я збирала дані -
і тепер я впевнена.
Щось тут не те.
Ти не казала мені про це, пиріжечку!
Ти називаєш її «пиріжечком»?
Надто багато новин за раз.
Я збирала докази.
Не хотіла зіпсувати цілісність збору даних.
Як романтично.
Ось що я дізналася...
Елеанор і Майкл щось замислили, і це стосується нас.
У кварталі 300 людей,
але чомусь вони увесь час розмовляють із нами шістьма.
А з ким же ще їм говорити?
З Кеті Дурні Шорти?
Чого ти до неї причепився?
Ти що? Шорти? Кеті? Нема до чого чіплятися?
Джуані, ти як? Ти спітнів.
Ні, з ним усе гаразд.
Він завжди пітніє, коли медитує.
Називає це «пототація».
Ні, тобто, він не розмовляє, тому я це так називаю.
Я дружу зі Стінгом.
Я більше не витримаю.
Я дещо знаю, і це вже не просто «гаряча плітка», а «от блямба».
Так, я це зроблю.
Це не Джуані. Його звати Джейсон, і він тут помилково.
Чіді його переховує і допомагає стати кращим.
Я теж про це знала, звісно.
Можеш уже зізнатися, любий.
Привіт, Симон. Джейсон Мендоса, Джексонвіль, Флорида.
Уперед «ягуари», очевидно.
Що ще...
Я народився в басейні...
Гаразд. Ти мені про це не розповідав, каченя!
Каченя? Мені треба сісти. Це вже занадто.
Я присягнув, що не скажу,
а дотримання слова - центральний принцип деонтологічної етики.
Як романтично.
Припустімо, це місце дещо дивне. Що ти про це думаєш?
Не знаю.
Може, це не Добре місце.
Може, це перевірка.
Мені здається, що це якийсь експеримент.
За нами спостерігають в обмеженому просторі.
Симон, подумай логічно.
Ми в раю.
Свіже повітря, гори, Джанет!
І так, дехто з нас не дотягує,
але окрім цього, це ідеальне місце.
Ні, не ідеальне.
І Джейсон цьому доказ.
І якщо вам потрібні інші докази, що це не Добре місце,
то не лише він тут зайвий.
Власне, вона правду каже. І я це точно знаю.
Уперше я з нетерпінням очікую, що ти скажеш далі.
Ще на початку я розмовляв із Майком та Елеанор,
і вони сказали: «Нікому не кажи,
але є краще місце за це, Найкраще місце,
і ти вирушиш туди, аміго».
Не думаю, що вони справді назвали тебе «аміго».
Я мав прожити тут рік, це щось на зразок перевірки,
яку я, очевидно, пройшов на відмінно.
Тож опівночі я звідси заберуся першим же «Кадиллаком».
- Бренте? - Так?
- Подумай. - Гаразд.
Яким чином ти б міг потрапити в Найкраще місце?
Для цього треба було б бути одним із найкращих людей у всесвіті.
Як на мене, все логічно. Не знаю, що сказати.
Гаразд, як сказала принцеса Кейт
після повернення з покупок на Ібіці:
«Тут багато пакунків, які треба розпакувати».
Може, варто відкласти турботи і отримувати насолоду?
Нізащо.
Ми повинні дізнатися, що тут відбувається.
Ідіть на вечірку, але будьте насторожі.
У мене для нас спеціальне завдання.
- Я... - Добре.
Пиріжечок і Каченя беруться до роботи.
05:32:09 ДО КІНЦЯ ПЕРШОГО РОКУ!
- Як справи? - Прекрасно.
- Ні. - Ой, так, жахливо.
Симон знає, що квартал - не те, що здається.
Вона місяцями збирала докази.
То спілкування з Брентом і участь у групових заходах...
Це все було вдавано.
Вона за ним спостерігала. Вона за всім спостерігала.
Друзі, виберіть карту.
- Так. - Немає часу.
Піддослідні щось підозрюють.
Вони знають, що коїться щось дивне, і це може зруйнувати весь експеримент.
О, ні.
Вибач, це ненавмисно.
Що?
Тут нічого немає. Ти щось знайшов?
Лише слова до пісні, яку написав Майкл.
«Заспіваю пісеньку коротеньку про потяг до міста, що далеченько.
Звільни свій чистий розум і подамося в космос разом».
Тепер я впевнена, що ми в пеклі.
Ми намагалися довести твою теорію, але, схоже, безрезультатно.
Чіді, навколо стільки доказів, що вони брехали. Ти справді не бачиш?
Елеанор сказала, що це її перший квартал.
Може, це звичайні помилки.
Вона мені ще дещо сказала, і я дуже хочу, щоб це було правдою.
Що саме?
Дещо про нас.
Чому все руйнується так близько до кінця?
Мій перший експеримент, тепер цей експеримент.
Я не дописав пісні «Пурпуровий потяг до міста, що далеченько».
- У мене вичерпалося натхнення. - Зосередься.
Ми не можемо дозволити, щоб усе пішло нанівець останньої миті.
Новий план, забудьте про тости.
Не робитимемо нічого
і будемо сподіватися, що наші попередні успіхи
компенсують те, якими нікчемними ми стали.
Як із Фейсбуком чи Америкою.
Ясно? Що скажете? Майкле?
Ми не можемо знати, що насправді це означає для експерименту.
Не думаю, що це вдала ідея. У мене є план.
Він ризикований, але це може бути єдиний шанс отримати потрібний результат.
Ви мені довіряєте?
Так, блямба. Що б то не було, я у грі.
- Я завжди готовий блямбати. - Ми довіряємо тобі, Майкле.
Тоді повірте... Неймовірному доктору Престо!
Не можна витягати капелюха після того, як спитав, чи довіряємо ми тобі.
Споріднені душі?
Елеанор сказала, що ми споріднені душі?
Так. Класно, правда?
Я вважаю, що класно. Правда класно, особливо назавжди?
Чіді, ти мені дуже подобаєшся, але я не думаю, що ми споріднені душі.
Бо не вірю, що споріднені душі існують.
Ясно.
Так.
- Так? - Подумай логічно.
Хіба не дивно, що лише одному з нас вона сказала про споріднені душі?
Чи це дивно? Так.
Чи це означає, що в Елеанор були незрозумілі наміри?
Також так.
Але чи це означає, що вона нам брехала?
Так. Я починаю тебе розуміти.
Що це означає?
Чому нас лише четверо? Чому немає Тахані і Джейсона?
Чому тут емодзі? Та ще й емодзі на вечірці?
Це ж добре? Він дружній.
Краще, ніж емодзі з термометром, сердитий кіт або какулька, що усміхається.
Гаразд. Повертаймося на вечірку,
поки Елеанор і Майкл не помітили, що нас немає.
Чудовий план. Давай поцілуємося.
Вибач, досі думаю про споріднені душі.
- Ходімо. - Гаразд.
Пані та панове... Повірити не можу, що кажу це.
РІК ПОЗАДУ, ВІЧНІСТЬ ПОПЕРЕДУ
Неймовірний доктор Престо!
Дякую. Знаю, що дехто з вас не вірить у магію...
Думаю, що в магію вони трохи вірять.
Учора всі їли льодяники, що дозволили їм говорити з птахами.
Гаразд, але це земна магія,
а це важче. І якщо ви цього не розумієте,
я тут, щоб змінити вашу думку.
Ви що? Це ж була доларова купюра, а тепер чотири четвертаки.
Змінили думку?
- Майкле, тут три четвертаки. - Що?
Три четвертаки.
Три четвертаки. Це навіть важче.
Дякую.
Можеш змусити їх плескати гучніше?
Вони бачать, що бачать.
Ви щось знайшли?
Так, доказ, що під ковпаком у них лише нас четверо.
Але ми не маємо чітких доказів, що це Погане місце,
або що Майкл чи Елеанор мерзотники,
тож поки що нема чого переживати.
Я теж так думаю. Це місце нормальне.
Якщо ви не дотягуєте до Найкращого місця,
я спробую замовити за вас слівце. У вас є візитки?
Бренте. Мені потрібен помічник. Підійди сюди.
Гаразд, Бренте, я хочу, щоб ти зняв наручний годинник і поклав у мій капелюх.
Ні, це «Ролекс». Такий самий годинник має Річі Самбора.
Тож будь обережний.
А тепер Неймовірний доктор Престо
перетворить твій...
Ні-ні!
Бренте, ти мене чуєш?
Якщо це допоможе, у твоїй кишені є маленький голуб.
Не зважай.
Бренте, пробач, я, мабуть, наплутав із фокусами.
Тримайся. Ми витягнемо тебе звідти.
Аякже.
Я подам на вас позов! Я відсуджу це місце.
Гаразд.
Усі розійдіться. Ми повідомимо, коли тут стане безпечно.
Ви троє залиштеся тут і наглядайте за Брентом.
Ми спробуємо виправити все віддалено завдяки технологіям вічного життя.
- Тахані, Джуані, знайдіть мотузку. - Гаразд.
То що нам робити? Спуститися вниз чи чекати на мотузку?
Ні те, ні інше. Забираймося звідси.
Чіді, щойно утворилася велетенська пекельна яма і проковтнула одного з нас.
Мені байдуже, що це за місце. Велетенські ями - це погано, треба тікати.
Або велетенські ями - це погано,
тож якщо хтось впаде в таку яму, ми маємо йому допомогти.
Я не боюся.
Я кричу, щоб ви знали, що я в нормі. Я дуже хоробрий.
Сподіваюся, це спрацює. Ми щойно практично підтвердили, що брешемо їм.
Це була погана ідея? А якщо це була погана ідея?
Ні, друже. Це була хороша ідея.
- Ще хтось щось скаже? - Я серйозно.
У футболі очікування кінця і сподівання на диво не допомагає.
Це називається превентивний захист.
Коли не ризикують і намагаються зберегти позиції.
Але такий захист лише запобігає перемозі.
Завжди краще щось пробувати.
Джейсоне, яке зв'язне викладення думки!
Перепрошую. Я не навмисно.
Це хороший план, Майкле.
Сподіваюся, вони достатньо здружилися, щоб урятувати Брента,
покликати мене, сісти на потяг і усім разом поїхати звідси.
А я не помилився, що дав упасти Бренту?
Міг би впасти Чіді, правда? Чи миле дитинча панди.
Чи коробка з пончиками. Усі люблять пончики.
Брент - правильний вибір.
Порятунок Чіді - не важке рішення,
бо він чудова і добра людина,
із задком, від якого монети відскакують. Я знаю, бо пробувала.
Ми кинули туди Брента, бо немає жодної причини,
щоб хтось із них хотів йому допомогти, оскільки Брент - козел.
Брент - протилежність коробці з пончиками.
- Унітаз із броколі. - Так, щось таке.
Брент - це унітаз із броколі.
Але оскільки він такий козел,
а вони все ж ризикнуть заради нього своєю безпекою, то зароблять більше балів.
Це практично «Радуйся, Маріє».
Ризиковано, але якщо вдасться, ми переможемо.
Дві хороші аналогії поспіль.
Тепер я хвилююся, що це демон в оболонці Джейсона.
Ми справді в пеклі?
Я не вів праведного життя, але важко працював.
Глузуючи з людей, яких ніколи не зустрічав.
Мабуть, твоя правда, Симон. Бо ти завжди маєш мати рацію.
Ти часом не дно піци на дровах?
- А що, я підгоріла? - Ти таки завжди маєш рацію.
Якщо це пекло, я знаю, чому тут.
Мигдалеве молоко. Я багато його пив,
незважаючи на негативні наслідки для довкілля.
Що б то не було, я не хочу бути тут, коли годинник проб'є дванадцяту.
Можливо, це наш єдиний шанс утекти.
Але з Брентом.
Гадаєш, якби ти був на його місці, він би марнував час на твій порятунок?
Може... якби поруч була Ель Макферсон, і він хотів би її вразити,
або якби думав, що я принц, з якого можна вимагати викуп...
Не в тому річ. Людина в ямі.
Мій обов'язок - витягти його. Що би зробив він - не має значення.
Я так не думаю.
Якщо ти тисячу разів проводиш науковий експеримент
і завжди отримуєш той самий результат, ти рухаєшся далі.
Ми дали Бренту тисячу шансів стати хорошою людиною.
Якогось разу він поводився так жахливо, що ти зацідив йому в пику.
Коли я це зробив, то думав, що позбутися його
означає, що він знайде інше місце в раю, де буде тусуватися.
Усе змінилося. Я не можу просто залишити його.
Що ж...
Я поважаю твою позицію.
А я поважаю твою.
Слухай, я знаю, що зараз усім дуже страшно,
але я мушу це сказати.
Це був найнудніший розрив стосунків з усіх, що я бачив.
Агов, Чіді, забудь про неї.
- Наступна жінка вже чекає за рогом. - Бренте.
00:25:14 ДО КІНЦЯ ПЕРШОГО РОКУ!
00:10:01 ДО КІНЦЯ ПЕРШОГО РОКУ!
- Де вони? - Вони не сіли на потяг.
- Мабуть, узяли Брентів «Кадиллак». - Це добре.
Важливо те, що група об'єдналася і залишається разом.
- Агов? Допоможіть нам! - «Нам»?
Так, цей дзьобаний геній намагався мені допомогти і впав.
- Я думав, ти розумний. - Ти зараз серйозно?
Виявляється, група не об'єдналася.
Група розділилася навпіл.
Ви нам допоможете? Ці скелі внизу доволі гострі.
- Мені страшно. - Мені ні.
- За хвилинку. - Народ, ми приречені.
- Усьому кінець. - Ні. Нізащо.
Я не здаюся. Я вже казала, що граю, лише якщо можу виграти,
а я грала в цю гру, тобто можу виграти.
- Не думаю, що в цьому є сенс. - Замовкни. Що ти знаєш?
Буквально все, але продовжуй. Мені подобається твоя енергія.
Залишилося вісім хвилин, тож маємо пробувати далі.
Що ще ми можемо зробити? Ми вже й так усе зруйнували.
Не можна знову все зруйнувати.
Якщо я щось і знаю,
то це те, що завжди можна зруйнувати те саме двічі.
Він правду каже.
У нас залишився останній шанс.
Друзі, нам дуже шкода, що ви втрапили в таку халепу.
У нас до вас лише кілька запитань.
Де Джон і Симон? Ми не можемо їх знайти.
Вони поїхали. Я не знаю куди.
Як типово. Зрадники.
Власне, вони доклали всіх зусиль,
але бути тобі другом дуже важко.
Хочеш знати, що сталося?
Вони заздрять, бо я потраплю в Найкраще місце.
Вони запанікували.
Ти не потрапиш у Найкраще місце.
Ти не розумієш? Тебе катують. Нас усіх катують.
Бо це Погане місце.
Отакої. Повірити не можу, що ти здогадався.
Чекайте, то це правда? Це Погане місце?
Так. Чорт забирай, він правду каже.
- Але ми непогано розважилися. - Так.
То немає Найкращого місця?
- «То немає Найкращого місця?» - Ні.
Бренте, великий білий друже. Не змінюйся.
Думаю, ми маємо їм повідомити, що ви вже в дорозі.
- Так. - Зачекай. У дорозі куди?
У справжнє Погане місце.
Нам дозволили трохи погратися з вами, для розваги,
але зараз ви вирушаєте...
І повірте мені,
там набагато гірше.
- Молодці. - Сподіваюся, все вийде.
Залишилася лише хвилина.
Оце так поворот.
Як у романі про Чіпа Драйвера.
- Облиш мене, Бренте. - Я тут панікую, чоловіче.
- Ти мій єдиний справжній друг. - Я не твій друг. Ти мені не подобаєшся.
- Але ти мені допоміг. - Так.
Бо я дотримуюся тупих моральних принципів, які змушують мене всім допомагати.
Але ти ніколи нікому не допомагав, бо тобі байдуже до інших людей,
а це найменше, що може зробити людина.
Трішки подбати про інших, про тих, хто довкола,
але ти на це не здатен.
Що ти хочеш сказати?
Ти погана людина.
- Ти це зможеш. - Ну ж бо, тупаку. Швидше.
Ні.
Я... я не погана людина.
Ні. Я хороша людина.
От халепа.
Ні.
Ні-ні.
Слухай, Чіді, що б не трапилося далі, я маю це сказати.
Гаразд? Проба...
Пробач...
Пробачте, Елеанор просила принести щойно експеримент закінчиться.
Знаєте, як кажуть.
Десь уже північ.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин