EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hejsa, din plade.
Goddag, Dårlige Janet. Hvordan går det?
Skrækkeligt.
Jeg vil fortælle dig, at efter seks måneders fangeskab
i Gode Janets tomrum, er i dag din sidste dag.
Og nu vil jeg fortælle en historie.
Når den er færdig, så forsvinder du.
Har du endelig trukket dine dæmonbukser op?
Hvad med historien?
Et forsøg på at bevise,
at mennesker er "gode", "respektfulde"
og ikke "store hudhylstre med pølser"?
Noget i den stil.
Er du klar?
Lige en hurtig ting...
KAPITEL 45
Hun bliver hængende.
Er det historien? Den ser kedelig ud.
Bogen er en del af historien.
Historien begynder for en uge siden.
Vi havde sendt menneskerne på skitur...
Og de kørte galt og brækkede alle knogler,
mens de tabte bukserne, så man kunne se numserne. Slut.
Det gik faktisk bedre end håbet.
Jeg indrømmer, jeg tog fejl.
Det var virkelig sjovt!
Jeg kunne dog ikke stå på ski,
da jeg er bange for at bevæge mig på skrå.
Men der var hyggelige læsehjørner!
Hjørner overalt!
Og Jianyu hjalp os med meditationen.
Vil I andre dele jeres mantra?
Mit mantra er Cate Blanchett, der siger: "Rihanna."
Tillykke med sejren i kortspil.
Jeg troede, jeg ville vinde,
da jeg altid spillede i college.
Nå ja. Rutgers, ikke?
Det var Princeton!
Ja, jeg laver bare sjov.
Den var god! Det var for sjov, ikke?
Det var altså Princeton... Ja.
Godt klaret, venner.
Det kører for dem alle, men Brent har haft størst fremskridt.
Ja, han væltede ikke bordet og gik, da Simone vandt i kortspil.
Han gik bare væk. Det er stort!
Vi ved ikke, om han har ændret sig,
eller om han stiler efter "superhimlen".
Hans opførsel har ændret sig.
Og det er jo vores mål.
Først ændre vi opførsel og derefter motivationen.
Og nu...
...øjeblikket, I har ventet på.
Menneskehedens Redningsmand går i denne uge til...
...Jason!
Sådan!
Du gør et godt arbejde med Chidi.
Og prisen for den Frækkeste Redningsmand går i denne uge til...
...Eleanor Shellstrop!
Tak. Jeg accepterer.
Jeg vinder aldrig "den frækkeste".
Hvad skal jeg sige?
Måske bør du begynde at lave squat.
Det var et rendyrket højdepunkt.
Skituren, ikke den svindelkonkurrence.
Vi havde aldrig haft det bedre med eksperimentet.
Men så gjorde Brent noget...
Brent-agtigt.
Sikke en overraskelse.
Hej, skivenner.
Store nyheder.
Jeg har skrevet en bog. Og I er mine mest nørdede venner,
så I får lov til at læse først.
"Seks fod under par: Et golfmysterie."
Halv spionroman, halv mordmysterie.
Og halv ubåds-eventyr, erotiske erindringer
og politisk thriller.
Det er også en golfvejledning og en kritik af samfundet.
Tre og en halv bog i én.
Mindst, ja. Skynd jer at læse den.
Jeg holder udgivelsesfest. I skal introducere mig.
Fortæl, hvor god bogen er.
Det er om to dage. Skynd jer.
Tahani! Nye planer.
Vi deler en flaske vin og læser Brents dårlige roman højt.
Uha.
Vi bør ikke gøre grin med andre.
Han var flink på skituren.
Han lavede s'mores til os.
Og han sagde, han havde opfundet dem.
Før du forsvarer ham, bør du læse om bogens romance.
Åh nej.
"Hendes navn var Scarlett Pakistan,
og hun var en kvinde, man ikke kunne klare på én gang.
Man måtte tage hende lidt efter lidt. Ligesom kunst.
Ligesom Louvre."
"Hendes brune øjne var den bruneste brun.
Hun havde ben som Jessica Rabbit fra den der film."
"Hendes hår duftede af månelyset på en golfbane."
Det gør mig ondt.
Jeg har prøvet værre.
Til Elon Musks fødselsdagsfest
sad jeg mellem Silvio Berlusconi og Elon Musk.
Det her er ikke godt.
Brent og Simone har det mest usikre forhold.
Hun dømmer hurtigt folk,
og han bekræfter hendes fordomme.
Hun skal se, at Brent er bedre end sine uheldige gerninger.
For eksempel, at Tahani "har en accent som Englands dronning,
men uden det gamle fjæs."
Vi troede, vi kunne dæmme op for Brents bog.
Men som det ofte er,
så siver negativiteten ud.
Ligesom når nogen kaster op i bussen,
og lugten får andre til at kaste op?
Ja...
Hvad er der galt?
Brent har tydeligvis skrevet os ind i bogen.
Der er en kujon, som hedder Brilleaben Igby.
"Han går med briller og veste
og gør aldrig noget spontant eller sejt."
Jeg underviser dig i etik! Er der noget sejere?
Hvis du vil være spontan, så bare spørg mig.
Jeg gjorde alt uden at tænke
og uden bekymringer.
Og derfor blev jeg kaldt Den tiltalte.
Det er ikke den bedste begrundelse.
Men kan jeg gøre noget spontant lige nu?
Vi kan lave en liste med ti muligheder.
Og så kan vi koge dem ned over fire dage.
Jeg har en bedre idé. Dansetid.
Lad være med at tænke.
Kun sådan kan vi besejre nørden Igby.
Ja!
Se lige Igby her.
Jeg har aldrig hørt den her sang før.
Jeg har selv lavet den. "Jeg elsker dig for evigt"
med "Ryst numsen i badet" i parentes.
Politisirenerne i baggrunden er ægte.
De jagtede mig, mens jeg lavede sangen!
Okay, så! Ja! Nej...
Du godeste...
Tingene udviklede sig ikke så godt.
Spring videre til slutningen.
Nej. Du skal høre det hele.
Men alle historier om mennesker ender ens.
Fortæl mig nu, hvordan de fejlede.
Du dømmer for hurtigt.
Tro mig. Jeg har levet med dem i længere tid.
Og jeg ved, hvad alle nogensinde har gjort.
Ved du, hvad der sker på Jorden nu?
Krige, mord, og kvinder i yogabukser til 400 dollar vaccinerer ikke deres børn,
mens lede nørder hos Apple igen vil skifte opladerens form.
Hvor har du dit håb fra?
Du håber, at de er besværet værd.
Lad mig citere en dårlig sang
af en dårlig musiker, som folk elsker
og konstant bruger i deres dårlige trailerfilm:
"De er dårlige helt ind til knoglen."
Jeg mener, de kan være gode.
Og du bør lade tvivlen komme dem til gode.
Nå...
Hvor var jeg?
John havde tilfældigvis opdaget sandheden om Jason.
Og at holde den slags hemmeligheder
er præcis det, som John havde svært ved.
Lad mig omformulere det for dig. Sladderkummen var ved at flyde over.
Nu forstår jeg. Tak.
Så Jianyu er Jason fra Florida?
Hvem ved det?
Er det kun mig? Er det eksklusivt?
Ja, og det må ikke slippe ud.
Hvad gør de mon ved Jason, hvis sandheden slipper ud?
Ved du, hvad du beder mig om?
Nabolaget er skønt,
men det er også lidt som Downton Abbeys fjerde sæson.
Fantastisk lavet, men drønkedeligt.
Jason, som ved en fejl er endt her,
er det mest spændende, der er sket.
Hvis du holder på hemmeligheden, så kan Jason lære dig
manøvren fra Magic Mike.
Du sagde, du ønskede at lære den.
Meget vel.
Men jeg vil lære hele dansen.
Vi håbede, at Simone ville glemme bogen,
men desværre...
"Chip Driver kørte op til gerningsstedet i sin 1968 Cadillac.
'Ikke for langt væk', brummede han til tjeneren, Luis.
'Javel, señor', sagde Luis,
der så op til Chip mere end til sin egen far."
"Chip så på omridset af offeret, der lå på gulvet.
'Spild af flotte former', brummede han.
Han så på sit Rolex-ur, der var ægte.
Det var næsten tid til golf, så mordsagen må vente.
Heldigvis havde han allerede opklaret den."
"Morderen var Luis, tjeneren."
Han opklarer mordet på side ti. Hvad handler resten om?
Hvordan går det her?
Vi læser bare god litteratur.
Ja, hør...
Måske har Brent været lidt ufølsom,
men tror I, at I kan tilgive ham?
- Jo, det... - Nej.
Nej?
Nej, beklager.
Hans bog objektiviserer. Den er kvindefjendsk og racistisk.
Hvorfor har vi den slags i Det Gode Sted?
Når folk som ham er så ufølsomme,
hvorfor skal vi så tilgive dem?
Og det her er ikke så vigtigt,
men hvorfor er han i et jægerfly her?
Jeg kan svare på det sidste. Han elsker Top Gun.
Og angående det andet,
så vil jeg vende tilbage, efter jeg har talt
med en række udødelige væsner, som er meget vise.
Jeg troede ikke, du spillede golf.
Jeg værdsætter sporten.
Som Ben Hogan sagde:
"Det vigtigste slag i golf er altid det næste."
Og det er en skøn idé.
Hvis man begår en fejl, så kan man altid rette op det.
Og som Jon Daly sagde til David Lee Roth
til en golftunering i Orlando:
"Tag den her, din taber!"
Sådan! Perfekt ramt, men den dykkede.
En med din erfaring bør måske
spille uden hjælpefilteret?
- Som i gamle dage. - Ja. Fint nok.
Filans også! Du nøs!
Nej, det tror jeg ikke. Jeg kan ikke.
Der var nogen, der nøs. Pokkers.
Brent, ingen nøs.
Et skidt slag, men det er i orden.
Det er ikke en svaghed at bekende, man har fejlet.
Fint nok. Jeg klokkede i det.
Sådan, ja. Lad os finde din bold og prøve igen.
Og hvis det kan bruges
på andre afskygninger i dit liv, så er det også i orden.
- Hvad? - Ikke noget.
Og helt ærligt, Dårlige Janet,
så troede jeg, jeg havde stoppet problemet.
Troede du, at tumpen ville ændre sig
efter en enkel metafor?
Ja, jeg er optimist.
Men til festen to dage efter gik det galt igen med det samme.
Tak igen, fordi du ikke afslører Jason.
Tahani har hjulpet mig med at indse,
at sladder ikke var godt for mit selvværd.
Men på den anden side må nogen jo bare sige noget.
Husk på Immanuel Kants ord:
"Det er din pligt at holde på venners hemmeligheder."
Min yndlingsfilosof, Bethenny Frankel,
ville sige, at jeg har pligt til at sige sandheden. "Håndter sandheden,
hvis du vil håndtere mig!"
Jeg beder dig lytte til Immanuel Kant, ikke Bethenny Frankel.
Men jeg har behov for sladder.
Måske kan jeg nævne nogle ting, jeg har lagt mærke til.
En her går i samme shorts hver dag.
- Nej, jeg... - Det er "Shorts Cathy".
Simone? Jeg har tænkt over dine spørgsmål.
Jeg beklager ventetiden.
Jeg måtte lede i gamle ruller, og de var svære... at rulle sammen igen.
Men nu ved jeg, hvad du skal svare,
når Brent spørger om din mening.
Det ved jeg også. Jeg fortæller ham, at bogen stinker.
Du har ret i, at Brent har brug for at udvikle sig,
men der er en bedre måde at gøre det på.
Her er de jo.
Charlies engle.
Har I læst bogen?
Ja, du brugte interessante ord.
Jeg har aldrig før læst "slå telt op i bukserne" så mange gange.
Ja, det lød som det
en ledende overlæge ville sige.
Har I andre komplimenter?
I skal jo introducere mig.
Det er stort at skrive en bog.
Ja, selvfølgelig. Historien er skøn.
Chip opklarer mysteriet på side ti. Han er den bedste.
Smut nu derop
og sig, at det er jeres yndlingsbog.
Jeg er nødt til at sige,
at Scarlett Pakistan, som er baseret på Tahani,
ikke er så smigrende.
Ikke det?
Hun har store nødder.
- Den ultimative kompliment. - Vent...
Kan du huske, vi talte om at lave fejl?
"Det vigtigste slag er det næste."
Vent lige. Er I enige med hende?
Utroligt...
Er I virkelig så politisk korrekte?
Jeg ville have solgt den billigt til jer.
Men nu må I betale 65 dollar som alle andre.
Her er ingen penge.
Festen er aflyst.
På grund af de lede kvinder.
Skal Simone prøve at opføre sig britisk?
Man smiler og skjuler sine følelser, mens regnen
vasker ens sorger væk over 50 år.
Nej da! Simone er ikke problemet. Brent er problemet.
Han må ændre sig,
og det hjælper ikke at gå stille til dørene.
Vi må brase ind!
Ja, nu er det nok. Han var på Jorden i 60 år.
Og eksperimentet er næsten slut.
Han må forbedre sig. Vi kan ikke vente.
Janet, hvor er han?
Du får ét gæt.
Davs. Hvad laver du?
- Fylder du huller? - Jeg prøver.
Men mesterarmen har vist fri.
Simone var ret led.
Måske endda racistisk.
Kunst er jo subjektivt.
Men endnu vigtigere...
Der er én måde at sige det på. Du begik en fejl.
Du gjorde andre kede af det,
og det må du tage ansvaret for.
Kom med tilbage og sig undskyld.
Skab et godt miljø i nabolaget igen.
Fint nok. Jeg bider det i mig.
Ligesom min far gjorde,
da han var oppe imod alle de søgsmål.
Jeg vil få ham til at forstå det.
Kan jeg mon bruge teorien Social Kontrakt?
Hvorfor vil du hjælpe ham?
Han ved ikke engang, du er her.
Han ser ikke andre.
Han kaldte mig "brilleaben, der kæler med bøger"...
Men jeg kan bide det i mig.
Nej, for hvis du gør det,
så siger du, at det er i orden,
og den behandling er ikke i orden.
Ikke for Tahani, mig eller dig, Igby.
Alle sammen? Kom nærmere.
Brent vil gerne sige noget.
Angående min anmelderroste roman
beklager jeg,
at I blev fornærmet.
Det er ikke en undskyldning.
Jo da.
Fint nok.
Jeg er ked af, at mine ord, som var acceptable,
fik jer til at tro, de ikke var.
Men det er jeres egen skyld.
Nu blander du det lidt sammen...
Du må undskylde, eller lade være med at spilde vores tid.
Godt så. Jeg beklager slet ikke.
Er det godt nu?
Nej, bestemt ikke.
Vi kan tage en pause.
Ikke før jeg får mine komplimenter!
Så lad mig give dig dem!
Jeg vidste ikke, at man kunne skrive så dårligt.
Jeg vidste ikke, at mennesket var i stand til
at finde på noget så racistisk og mandschauvinistisk.
Chip Driver er enten en detektiv
eller quarterback for Chicago Bears
eller "verdens stærkeste præsident".
Han kan ikke være alle tre.
Mand.
Sikke en skændsel!
Jeg gennemførte noget. Jeg skrev en roman.
Og så angriber I min integritet.
Racist, mandschauvinist?
Jeg er langt fra det!
Jeg er Brent Norwalk. Jeg er en god person.
Jeg er i Det Gode Sted.
Og jeg fortjener at være her.
Jeg har gjort mig fortjent ved at være den bedste.
Du er tosset.
Og du er en nedladende hæk.
Hov, sådan må du ikke tale. Jeg har en idé.
Lad mig hidkalde et par filosofibøger...
Hold nu op med de bøger, Igby.
Ja, du vidste det ikke,
men den figur er baseret på dig!
Det vidste jeg godt.
- Pas på. - De angriber mig!
- Det var ikke med vilje. - Din filans...
Jeg tænker pizzasnegle...
...i pausen.
En amerikansk, midaldrende mands skrøbelighed.
Man kalder dem babyboomers.
Et lille prik til deres ego, og de eksploderer
og bliver de rene babyer.
Det var det. Alt det filans arbejde.
Seks måneders hårdt arbejde,
hvor vi hjalp menneskerne med at overvinde deres værste instinkter.
Og pludselig er det væk.
Jeg sagde det jo. De stinker.
Men historien har en slutning.
Det gik ikke godt i dag.
Slet ikke godt. De har sikkert alle mistet point.
Og jeg har ingen løsning.
Vi kan nulstille det.
Jeg kan gøre noget lidt uheldigt,
og så kan John hjælpe mig og gøre noget godt.
Jeg kan sige, jeg vil få highlights i håret,
så han vil tale mig fra det.
Hvad er der galt med highlights?
Eleanor... Har vi det ikke hårdt nok i forvejen?
Jeg kan sætte ild til mit tøj og lade Brent slukke ilden.
Jeg ved, du foreslår det, da du hele tiden siger,
du vil se sej ud som flammende munk,
men det er ikke dumt.
Tving ham til at hjælpe nogen per refleks.
Jeg kan få Chidi til at undervise i empati.
Ja! Vi skriver idéerne ned.
Vi har tid nok til
at komme ovenpå igen.
Det var for time siden.
Lige før jeg kom her for at se dig en sidste gang.
Vi har i flere måneder diskuteret, om folk er gode eller dårlige.
Men jeg har set de fire mennesker
løfte sig selv op fra støvet,
og jeg indså, at spørgsmålet er forkert.
Det er ligegyldigt, om folk er "gode" eller "dårlige".
Det vigtige er, at folk prøver at forbedre sig.
Du spurgte, hvor jeg fik mit håb fra.
Der har du dit svar.
Hvad vil du gøre?
Jeg sender dig hjem.
Ikke som en marmorkugle. Jeg slipper dig fri.
Jeg har uden held prøvet at overbevise dig,
så det vil være ondt at holde dig fanget.
Min beslutning er at lade dig tage hjem,
fordi så har jeg forbedret mig.
Her er din mobil.
En afskedsgave.
Fedt. Er det Brents bog?
Nej, jeg havde ikke kontanter nok.
Det er et manifest
over alt det, der er sket for menneskerne.
Janet og jeg skrev den sammen. Hun har holdt den ajour.
- Jeg håber, du læser den. - Ja, klart.
Folk, der får bøger i gave, læser dem jo altid. Ses!
Hej!
Tekster af: Joachim Toftdahl Olesen