Miša Averin teki uuden ennätyksen!
- Äiti! Pääsin 57 sekuntiin! - Hienoa.
- Aika mennä nukkumaan. - Ei nukkumaan!
Nyt on jo myöhä.
Miša!
- Ei naurata yhtään. Tule tänne. - Ei nukkumaan!
Mihail, ota hänet kiinni.
Ei nukkumaan!
Miša.
Tule sohvalle.
Sohvalle!
Nyt riittää.
Anna äidille suukko. Häntä väsyttää.
Mene nukkumaan, Miša!
- Eikö hän ole soittanut? - Ei.
Paskapää.
Ei siitä nyt niin kauan ole.
Silti.
- Olisihan hänen pitänyt soittaa. - Niin olisi.
- Huomenta. - Kapteeniluutnantti.
Huomenta.
- Enempää ei ole. - Kiitos, Sergei. Hän arvostaa tätä.
Hitaasti.
- Hyvä. - Varmistakaa se.
Valitan. Emme ole saaneet Moskovasta mitään.
- Millä me elämme? - Jos tietäisin sen, eläisin samalla.
Teille on tehtävä. Saatte siitä bonuksen.
Jota ei koskaan makseta.
Pavel!
Meidän pitää lähteä. Tule ylös.
Saimme 800 Sergeiltä.
- Hän teki vielä lisäyksiä. - Mitä?
Hän teki lisäyksiä!
Hän nirhaa minut, ellei saa kaikkea listalta.
Vielä neljä laatikkoa vodkaa, viisi laatikkoa olutta,
18 rullaa kreppipaperia, ilmapalloja, samppanjaa...
Voi paska. Peru häät.
Tai nai minut.
- Kenellä on rahat? - Mitä? Antonilla.
- Tämä ei riitä. Ei lähellekään. - Kaikki järjestyy.
Oleg.
- Minä menisin naimisiin kanssasi. - Ole vaiti.
Olen tosissani.
- Olisin täydellinen vaimo. - Hiljaa nyt.
Anna lista minulle.
Terve. Haluamme nämä.
Rahat ovat tässä. Osa puuttuu, mutta...
Antaa olla.
- Maksan loput ensi viikolla. - Varmasti.
- Viimeistään sitä seuraavalla. - Käteistä tai ei mitään.
Paras ystäväni menee naimisiin.
- Tämä oli tässä. - Oletko tosissasi?
- Olen minä. - Ei ole totta...
- Ei. Mihail! - Älä.
Katsopa tätä. Mitä sanot?
Sukellusveneen miehistökello.
Tarvitsetteko muuta? Kenkiä? Takkeja?
Alusvaatteita?
- Hyvä on. - Hienoa.
- Oikein hyvä. - Näyttää hyvältä.
Näillä hän on tyytyväinen.
Saammeko vodkaa?
Juomme minun kelloani.
Syömmekö nyt vai vasta myöhemmin?
- Missä kellosi on? - Pitkä tarina.
- Olemme kaikki vähän alastomia. - Mitä tapahtui?
- Myimme kellomme. - Miksi?
Tämän takia. Ja tämän. Tämän kaiken.
- Ihanko totta? - Ostimme nämä.
- Kiitos. - Ole hyvä.
- Mikä nyt, Oleg? - Itketkö sinä?
- Kaveri pillittää! - Enhän pillitä.
Mikä sinun on? Miksi sinä itket?
- Mennään syömään. - Älä itke, tai minäkin aloitan.
Tyyppi pillittää... Anteeksi. Olen tosi kännissä.
Lopeta, Oleg. Onko sinulla hauskaa?
Yksi vaimolleni.
Ehkä tämä karu ympäristö saa meidät yhteen,
mutta olemme joka tapauksessa yhtä.
Ja tänään liitämme yhteen Pavelin ja Darian.
Pavelin parhaana ystävänä...
- Kukas nyt pillittää? - Turpa tukkoon!
Pavelin parhaana ystävänä haluan nostaa maljan-
Pavelille ja Darialle-
sekä heidän tulevalle lapsikatraalleen, joka pitää sitten huolta Anton-sedästä.
Kippis!
Minä haluan nostaa maljan Darialle.
Kuten ihana Tanjani voi vahvistaa,
elämä laivastovaimona ei ole helppoa.
Ja elämä pohjoisessa laivastossa on vielä vaikeampaa.
Puhumattakaan elämästä Pavelin vaimona...
Onhan se nyt rankkaa!
Mutta me sinnittelemme.
Ja kun elämä on kaikkein rankimmillaan... Mitä me teemme?
Joukko laivaston
Sille kuuluu sydämeni
Joukko laivaston
Sille kuuluu sydämeni
Nyt uskon niin
On aika uuden ryypynkin
Joukko laivaston
Sille kuuluu sydämeni
Gorko!
Kaksi, kolme, neljä, viisi,
kuusi, seitsemän, kahdeksan, yhdeksän, kymmenen,
11, 12, 13, 14, 15,
16, 17, 18, 19, 20!
Nostakaa hänet ylös!
- Olet paras ystäväni. - Tiedän.
Hyvä juttu. Kymmenen vuotta onnea.
20 vuotta. Ei kymmentä.
Mitä?
Tule nyt vain.
Mitä?
Mitä sinä teet?
Mennään tuonne.
Lopeta.
- Tunnetko vauvan? - Tunnen.
Nuku hyvin, rakkaani.
Nuku hyvin, kaikkeni.
Huomenta.
Terve.
Huomenta, kapteeniluutnantti.
Huomenta.
- Oletteko valmis kalastusreissuun? - Terve.
- Mitä TV: stä näytetään? - Todella vakavia juttuja.
Odottakaa.
Hitaasti.
- Onnistui. - Me onnistuimme.
- Joko he aloittivat? - eivät.
Terve, Aleksei.
- Sinun täytyy päästä kuntoon. - Ole vaiti.
- Mitä kuuluu? - Hyvää, kiitos.
Tuolla me olimme. Moskovassa.
- Katsokaa. - Antakaa musiikin kuulua.
Mahtavaa.
Pavel. Oletko vielä ensimmäisen vuorokauden jälkeen naimisissa?
- Tähän asti kaikki hyvin. - Hän on kärsivällinen nainen.
Tässä on Paksukainen.
- Se hikoilee. - Onko se vihainen?
130 astetta. Rajoissa ollaan.
Ei vihainen, mutta ärsyyntynyt.
Reaktorien virta kolme neljäsosaa. Lämpötila ja paine normaalit.
Paapuurin ja styyrpuurin turbiinit toimivat.
Moottorit ovat valmiina.
Koneenkäyttäjät ovat paikallaan. Lähtö-ja satamatarkistusten vaihe?
Tehty ja raportoitu.
Pitäkää silmällä ahterin hydrauliikkajärjestelmää.
- Välinetarkistus? - Tehty. Ei huomautettavaa.
- Kursk lähtee! - Nopeasti nyt!
Odottakaa!
He lähtevät!
Tulkaa pian takaisin.
Ensimmäisenä ylhäällä!
- Heippa! - Odottakaa!
Hei hei!
Heippa, isä.
Kiitos.
Hän tulee.
Ole varovainen.
- Upseeri kannella. - Jatkakaa.
Kahvia.
Fregatit liikkeelle. 16,5 pohjoiseen.
Selvä.
- Täytyykö minun tehdä kaikki itse? - Ei.
Eikö olekin suurenmoinen näky?
20 vuotta sitten samassa harjoituksessa oli kolminkertainen määrä aluksia.
Nyt puolet niistä ruostuu telakalla.
Kaksi kolmasosaa sukellusveneistä romutetaan.
Muistatteko Kutuzovin?
Ensimmäinen komennukseni.
Se on riisuttu ohjuksista,
ja se kuljettaa lihaa ja vihanneksia Poljarnyin-tukikohtaan.
Jos amerikkalaiset hyökkäävät, Kutuzov voi vastata kaalitulituksella.
On näky silti vaikuttava.
Kyllä tämä riittää lähettämään viestin vihollisillemme.
Nyt pitäisi enää miettiä, keitä ne viholliset ovat.
Lippueamiraali Russell.
Sukellusvenepuolen kenraalikuntaa.
- Miten venäläisten sotaharjoitus sujuu? - Pinnalla on 57 alusta.
Sukellusveneitä on havaittu kolme. Oscar II-luokan Kursk lähti 07.20.
- Kaikuluotain? - Se on äänetön ja näkymätön.
Oscar-luokkaa.
Onneksi venäläisillä ei ole varaa rakentaa niitä enempää.
Typhoonit me sentään kuulemme, niin emme törmää niihin.
Miettikää, että Venäjällä oli ennen tällainen joka vuosi.
Huomenta.
- Onko vara-amiraali Gruzinski paikalla? - Komentavana upseerina.
Tehän tunnette hänet.
Olemme tavanneet. Kävimme kalassa ja ryyppäsimme.
Minä aivan liikaa.
Kas niin, vara-amiraali Gruzinski.
Mikä ässä teillä on hihassanne?
Vahtipäällikkö. Viekää meidät 28 metriin.
Oikealle 85 astetta.
- 20 solmua, kun olemme asemissa. - 28 metriä, 85 astetta ja 20 solmua.
- Aseistus? - 24 SS-16-ohjusta, 21 L55-torpedoa-
ja vetyperoksiditorpedo.
- Paksukainenko? Tila? - Vakaa.
Inhoan vetyperoksiditorpedoita. Halpoja ja vaarallisia.
135.
Minulla ei ole kelloa.
Hengähdän helpotuksesta, kun tämä lähtee.
Huomio.
Lepo.
Harjoituksessa on kolme vaihetta.
Testiohjuksen laukaiseminen, testitorpedon laukaiseminen-
ja huomaamaton palaaminen tukikohtaan. Mikä reaktorin tila on?
Molemmat reaktorit ovat käynnissä.
Aseistus?
Testitorpedon tila on vakaa, mutta sen sisälämpötila nousee.
- Se voi johtua vetyperoksidivuodosta. - Ymmärrän.
Hankkiudumme siitä eroon heti sallitun ajan koittaessa.
- Oliko muuta? - Ei.
Poistukaa.
Putki on tarkistettu.
Valmiina lataamaan.
Lämpötila nousee. Nyt 142 astetta.
Minun täytyy puhua kapteenin kanssa.
Kapteeni tässä.
Harjoitustorpedo on vihainen. 142 astetta ja nousee.
148.
Pyydän lupaa ampua sen ennen sallittua ajankohtaa.
Olemmeko yhä sallituissa rajoissa?
Olemme.
Sallittuun ajankohtaan on seitsemän minuuttia.
Emme ole vielä asemissa. Pyyntö evätään.
Selvä.
Ohjeiden mukaan mennään.
152.
Lue rukouksesi.
En ole uskonnolli...
Sulkekaa osasto!
Kaikki luukut ja venttiilit kiinni!
- Mitä on tekeillä? - Varmistakaa etulaipio.
Etulaipio varmistettu. Venttiilit kiinni.
Osasto 7 kutsuu komentosiltaa. Kuuntelen.
- Mikseivät he vastaa? - He ovat kuolleet.
- Miksemme nouse pintaan? - Mitä luulisit?
Hiljaa!
Osasto 7 kutsuu komentosiltaa. Kuuntelen.
Torpedokammiossa palaa.
Räjähdyslämpötila?
Taistelukärjet räjähtävät uskoakseni 180 asteessa.
Missä lämpötilassa?
180 asteessa.
Mittarin yläraja.
- Mitä teemme nyt? - Kuten olemme harjoitelleet.
Menkää osastoon 9!
Pavel ja Anton ovat edessä.
Osastoon 9!
Jätä hänet siihen ja mene osastoon 9.
Vauhtia!
Anton!
Osasto 7 kutsuu osasto 5:ttä. Kuuntelen.
Kuuleeko osasto 5?
Osasto 7 kutsuu osasto 5:ttä. Kuuntelen.
- Mihail. He ovat mennyttä. - Osasto 7 kutsuu osasto 5:ttä.
Meidän pitää mennä.
- Osasto 5 kuulee. Mihail? - Anton! Olemme seiskassa. Tilanne?
Reaktori sulaa. Jäähdytysjärjestelmä ei toimi.
- Häipykää sieltä. - Siitä seuraisi uusi Tšernobyl.
Meidän täytyy käynnistää konvektiojäähdytys.
- Paljonko siellä on vettä? - Se lisääntyy koko ajan. Nopeasti.
Mihail.
Sano Veralle, että rakastan häntä.
Hyvästi.
Nopeasti osastoon 9!
Onko täällä joku?
Vauhtia!
Petr!
Vauhtia!
Nopeasti nyt!
- Ala tulla, Leo. - Älä koske minuun!
Herää!
Auta minua.
Ylös siitä.
- Tiedämmekö, mitä tapahtui? - Emme oikeastaan.
Miksi olemme elossa?
Olemme peräosassa. Siksi.
Räjähdys tuhosi etuosan, ja laipio suojasi meitä.
Mitä me teemme nyt?
Häivymme luukun kautta.
- Alukseen vuotaa vettä. - Asia kerrallaan.
Turvaamme tämän osaston, teemme inventaarion ja sitten...
Sitten voimme miettiä pakovaihtoehtoja. Onko selvä?
- Kyllä, herra kapteeni! - Hyvä on.
Maksim ja Niko. Sulkekaa osasto ja tyhjentäkää putket.
- Tehkää sitten tarkistukset edestä perään. - Selvä.
Boris. Hoida pumppu.
Saša, hae vasara. Meidän pitää kertoa, että olemme elossa.
Neljä lyöntiä toistuvasti. Aina tasatunnein.
Neljä lyöntiä.
Viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi...
Tuo näkyviin lähikuva Barentsinmereltä Murmanskista koilliseen.
Meriliikennetietoineen.
Tarvitsen myös paremman satelliittikuvan.
Zoomaa siihen. Mitä siinä on?
- Mitä siellä tapahtuu? - Venäläisalukset purjehtivat ympyrää.
- Seismisiä tapahtumia? - Pieni ja iso. 3,9 Richterin asteikolla.
Ensimmäinen kello 11.28, toinen kaksi minuuttia sen jälkeen.
Hyvä luoja.
Sukellusvene on tuhoutunut.
Hankkikaa NORSARin tiedot Barentsinmereltä.
David. Pyydä USA:lta satelliittikuvia Vidjajevosta ja Murmanskin satamista.
Bruce, soita Venäjän pohjoiseen laivastoon.
- Kenelle? - Vara-amiraali Gruzinskille.
- Pitäisikö Naton hyväksyä tämä ensin? - Jos pitäisi, olisin sanonut niin.
- Upseeri kannella! - Lepo.
Raportti.
- Kaksi äänitapahtumaa. - Miten vahvoja?
Emme tiedä. Mittauslaitteet jumittivat.
Selvittäkää tapahtumien sijainti.
- Kursk? - Valmistelkaa Dronov lähtöön.
- Onko selvä? - On.
- Mistä on kyse? - Räjähdys.
Sitten toinen räjähdys, joka itse asiassa koostuu useammasta pienestä.
- Granit-ohjuksiako? - Ennemmin torpedoja.
- Onko pohjoisesta laivastosta kuulunut? - Ei vielä.
Selviytyjiä?
Havaitsimme kaksi isoa räjähdystä.
Satelliittikuvien mukaan pelastusalukset ovat yhä satamassa.
- Äiti! - Niin?
Ovatko nämä hyviä?
Ne ovat pieniä, mutta kelpaavat.
Pane ne koriin.
Ne ovat todella pieniä.
Vauvasieniä.
Voimme panna ne keittoon.
Mennään.
Vesi nousee nopeasti.
Pinta on jo 1,5 metrissä.
Yritämme ratkaista asian.
- Tarvitsemme lisää kangasta. - Hae kangasta.
- Hae kangasta! - Vauhtia.
Tarvitsen puristimet! Niko!
Miten pumpun kanssa sujuu?
- Tarvitsemme pumppua nyt! - Yritän koko ajan.
Yhdistämme sen vara-akkuihin.
Se on käynnissä.
- Hae maito ja katso, imeekö se. - Anna maito.
Tarkista imu.
Tämä auttaa, mutta vedenpinta nousee yhä.
Katso, että pumppu pysyy käynnissä. Vuotoa ei ole tukittu vielä.
Hae vilttejä, Niko. Meidän pitää pysyä lämpiminä.
Selvä.
Valmistele samalla happigeneraattori.
Älä käynnistä sitä ilman minua.
Leo?
Mitä on tekeillä?
- Kyllä sinä pärjäät. - En minä pelkää.
Kuuntele.
Mieti, jos sinä olisit pinnalla ja ystäväsi olisivat täällä.
Tekisit kaikkesi pelastaaksesi heidät. Mikään ei olisi liikaa.
Ei mikään.
He tekevät meidän puolestamme kaiken, mitä mekin tekisimme heidän puolestaan.
- Hyvä on. - Uskotko minua?
- Onko selvä? - On.
Kuuluuko mitään?
Tämä ei toimi.
Korjaamme sen. Olemme pian perillä.
Herraisä.
Pahempi...
Paljon pahempi kuin luulimme.
Kukaan ei ole voinut selvitä.
Kurskilla on sattunut jotain.
- Mitä? - Olen pahoillani.
Ilina.
- Hei, äiti. - Hei.
- Anastasia. Mitä olet kuullut? - Yhteys on katkennut.
- Milloin? - En tiedä.
- Kuulin, että siellä on tulipalo. - Mistä?
- Tašalta. - Danilin siskon mukaan kaikki on hyvin.
- Ovatko he jumissa? - Kuka tietää?
Mitä me teemme?
Etsi Vadim. Yritän saada tietoja esikunnasta.
Näemme Veran luona.
Ei hätää. Selvitämme, mitä on tapahtunut.
Onko Kurskille sattunut jotain?
En tiedä siitä mitään.
Oletteko kuullut jotain? Voitteko kertoa jotain?
En voi kertoa asioita, joita en tiedä.
Ja vaikka tietäisinkin jotain, en saisi kertoa. Valitan.
- Komentaja Timošenko! - Niin.
Kuulimme, että Kurskilla on tapahtunut jotain.
Minut kutsuttiin juuri paikalle. Suokaa anteeksi.
Ei kai nyt laivasto meille kerro, mitä on tapahtunut.
Mitä paskaa!
- Mitä me nyt teemme? - Annamme laivaston hoitaa hommansa.
He tekevät kaiken voitavansa saadakseen heidät kotiin.
Meidän täytyy selvittää, mitä on tekeillä.
30 vuotta sitten kun Anton oli paljon nuorempi kuin Miša nyt,
Antonin isä oli komennuksella Kievillä.
Sukellusveneessä syttyi tulipalo, ja se makasi pohjassa kolme viikkoa.
Minulle ei kerrottu mitään.
Laivasto suojeli minua pelastaessaan Vadimin.
He täyttävät velvollisuutensa.
Teidän tehtävänne on odottaa.
Niin.
Kahvia?
En sanonut hyvästejä Antonille, kun hän lähti.
Olin vihainen, koska...
Hän oli luvannut korjata rikkinäisen ikkunan tiskialtaan yläpuolella.
En antanut edes lähtösuukkoa.
Se saattoi olla viimeinen kerta, kun näimme.
Ja minä tiuskin hänelle.
Hän tiesi, että rakastat häntä.
- "Tiesi"? - Tietää.
Sinun täytyy olla vahva.
- Meidän kaikkien täytyy. - Niin.
Valinnanvaraa ei ole.
Kapteeni.
Mene istumaan tuonne, Miša.
- Nimeni on Tanja Averina. - Tiedän. Tunnen Mihailin.
Tämä on siis ainoa pelastusaluksemme.
Jos he olisivat elossa, olisitte jo matkalla.
Olen pahoillani.
Saan sen kyllä.
Ei happea.
Happijärjestelmä ei toimi. Generaattori täytyy käynnistää.
Oleg.
- Sen sytyttämiseen tarvitaan patruunoita. - Tiedän.
Jumaliste.
Mitä nyt?
- Patruunoita ei ole. - Mitä?
- Patruunoita ei ole. - On niitä jossain oltava.
- Olemme etsineet kaikkialta. - Niiden on oltava jossain!
Osastossa 8 alapuolellamme on patruunoita.
Annoin ne Timurille.
Osasto 8 on täynnä vettä.
Emme voi mennä sinne.
Saakeli.
Boris.
Käynnistä pumppu.
Minä voin auttaa.
Valmiina.
Varavirta.
- Moottorit seis. - Ääni testattu.
- Mikään ei saa mennä ohi korvien. - Sammuttakaa moottorit.
15 sekuntia.
Viisi, neljä, kolme,
kaksi, tasatunti nyt.
- Toimiiko ääni varmasti? - Toimii.
Vedestä kuuluu normaaleja taustaääniä. Ei muuta.
Mihail!
Tasatunti meni ohi.
- Mitä? - Myöhästyimme. Meidän pitää lyödä.
Anteeksi. Myin kelloni.
Hyvä!
Soittakaa heti Rudnitskille.
- Tanja Averina? - Niin.
Nimeni on Kulkin.
Kurskilta on kuulunut lyöntejä.
Kiitos.
Marina!
Daria!
Marina!
- Mikä nyt? - Sieltä on kuultu lyöntejä!
- Oikeastiko? - Oikeasti!
He ovat elossa!
Sieltä on kuultu lyöntejä!
Pelastusalus on matkalla.
- Onko tieto varma? - On.
He ovat elossa!
Yhteys Vidjajevon satelliittiin. Pitäkää silmällä aluetta Murmanskista koilliseen.
Kursk on pohjassa.
Vidjajevosta lähti kaksi tuntia sitten laiva, jolla on pelastusalus.
- Siellä on eloonjääneitä. - Mikä alus?
Venäjällä on ollut kolme sukellusvenettä pelastustehtäviin.
Mir myytiin amerikkalaiselle yritykselle,
joka vie sillä rikkaita turisteja Titanicin hylylle.
Liput maksavat 20000 dollaria.
A-32 on jumissa Mustallamerellä vikojen takia, joten jäljelle jää vain Priz.
Mokomaan pulttikasaan en luottaisi edes kylpyammeessa.
Ovatko venäläiset pyytäneet apua?
Olen soittanut vara-amiraali Gruzinskille useita kertoja, mutta hän ei vastaa.
- Ei hän silti tyhmä ole. - Kurskilla on paljon salaisuuksia.
Kryptografia, kulkukoneisto, aseet... Meitä ei päästetä lähellekään.
Katsotaan. Valmistelkaa LR5 lentokuljetukseen.
Haluan luettelon sukellusaluksista ja kestosukeltajista Pohjanmereltä Suomeen.
Odota tässä.
Hei.
- Ei. - Miksei?
Koska minä kielsin.
Aloitan sanomalla, että kerron kaiken, minkä voin.
Teidän täytyy kuitenkin ymmärtää, että turvallisuussyistä-
kaikkia tietoja ei voi toistaiseksi jakaa.
Venäjän laivastolla ja etenkin sen pohjoisella osastolla-
on pitkä ja ylpeä historia maamme puolustamisessa.
Sen rohkeat merimiehet...
Komentaja?
Anteeksi keskeytys, mutta Kurskilta on kuulemma kuulunut lyöntejä.
Pitääkö se paikkansa?
En voi kommentoida.
Voin sanoa vain, että Venäjän laivastolla ja etenkin sen pohjoisella...
Miksei hän voi kertoa?
Anteeksi, mutta me tarvitsemme tietoja.
Voitteko kertoa, onko lyöntejä kuultu?
Tiedättekö te, miten he voivat?
- Paljonko heillä on ilmaa? - Mitä heidän pelastamisekseen tehdään?
Kertokaa!
Kuinka kauan heillä on aikaa? Kertokaa edes jotain.
Valitan. Olen todella pahoillani.
Olemme heidän perheitään.
Valitan. Minulla ei ole tuohon mitään sanottavaa.
- Kertokaa, mitä on tekeillä! - Milloin he palaavat?
Olkaa kilttejä!
Noin ei olisi kannattanut tehdä.
He haluavat teidän luottavan itseensä.
- Entä jos emme luota? - Teidän pitäisi luottaa.
Anteeksi.
Miša.
Onko isä kuollut?
En tiedä.
Uskot, että hän on.
Toivon, että hän on kunnossa.
Sitä minäkin toivon.
Niko.
Herää.
Kuuletko sinä? Sinun täytyy pysyä hereillä.
- Minun täytyy mennä lattialuukusta. - Ei se onnistu.
Se täytyy tehdä. Tarvitsemme happea.
Et ikinä selviä siitä.
- Leo. - Niin.
- Mihin kaappiin hän pani ne? - Lähdin ennen sitä.
- Et siis tiedä? - Alapuolella oleva osasto.
Niiden etsiminen vie aikaa. Jonkun täytyy tulla mukaan.
Saša! Auta minua hakemaan happipatruunat.
Pidä kiirettä, Leo.
Suunnitelmasi on hullu. Ne ovat liian kaukana.
Anna kätesi. Hyvä.
Nostakaa hänet vedestä. Hakekaa vilttejä!
Auttakaa minua!
Sinnittele!
Mihail! Katso minua!
- Tuokaa hänet ylös! - Vauhtia!
Sinnittele, Saša.
Vauhtia!
Saša! Sinä olet elossa.
Katso minua.
Missä patruunat ovat?
Kaksi rasiaa, kummassakin 10 patruunaa.
Yksi käytetty, 19 jäljellä.
Mikä helvetti teillä kesti? Voitko kertoa?
Unohdin kalsarini sinne alas. Kävisittekö hakemassa vielä ne?
Varoen!
Olkaa varovaisia.
Kaikessa rauhassa.
Paapuurin puolelle tarvitaan viisi miestä.
Vähän yli solmun nyt.
Akkua jäljellä 85 prosenttia.
Palaamme takaisin 25 prosentin kohdalla.
- Leo. Nyt. - Selvä.
- Ole varovainen! - Tiedän.
- Varovasti sen kanssa. - Tiedän kyllä.
Kuuntele. Oletko harjoitellut tätä?
Vain teoriassa. Aika loppui kesken.
Et siis ole harjoitellut. Tähän ei saa päästä vettä.
- Ymmärrätkö sinä? Ei vettä. - Ei vettä.
- Vesi saa sen räjähtämään. - Iso tulipalo.
Aivan. Iso tulipalo. Ja mitä sitten tapahtuu?
- Happi palaa pois. - Niin. Sitä emme halua.
- Pidä aina yläosasta kiinni. - Selvä.
Ota patruuna.
Pane se paikalleen.
Salpa alas ja lukitus.
Lähestymme sitä reaktorien takaa.
Sitten kuljemme virran mukana perän hätäluukulle.
Mitä tuo oli?
He ovat täällä!
He tulivat!
Olkaa hiljaa.
Meidän pitää kuunnella.
Odotetaan.
- Se ei kiinnity. - Asento on oikea.
- Se ei lukitu. - Miksei? Akkua on enää 25 % jäljellä.
- 23. - En lähde, ennen kuin se on kiinni.
Siinä tapauksessa mekin kuolemme. Lataamme akun ja palaamme takaisin.
- Poista painolasti. - Painolastin poistoon kolme, kaksi, yksi.
Suoraan eteen.
- Käännä vasemmalle. - Ei onnistu!
Varo!
He osuivat peräsimeen.
- He nousevat pintaan! - Ei!
- He nousevat pintaan. - Paskiaiset!
Tulkaa takaisin!
Hiljaa.
Kuunnelkaa minua.
He yrittävät vielä uudestaan. Uskokaa pois.
Mitä jos kiinnittyminen ei onnistu silloinkaan?
- Uidaan pintaan. - Ei.
- He ovat yläpuolellamme. - Olet nähnyt pelastusaluksen.
- Meidän on päästävä ulos! - Siellä ei ole painekammiota.
Kuolemme sukeltajantautiin. Tiedät sen hyvin.
Jos lähdet, kuolet.
Me odotamme.
Emme voi odottaa.
Olemme odottaneet kylliksi. Helvettiin odottelu!
Mitä tapahtui? Miksei kiinnittyminen onnistunut?
En tiedä.
Tämä pitäisi vaihtaa vuosittain. Se vaikuttaa ikivanhalta.
- Perä on vaurioitunut. - Korjatkaa se.
- Selvä. - Vaihtakaa akut ja yrittäkää uudelleen.
Meillä on vain yksi akusto. Lataus kestää 12 tuntia.
- Eikö meillä ole vara-akkuja? - Ne myytiin Mirin mukana.
Ne ovat Titanicilla.
Joten...
Jääkarhunpoikanen kysyi emoltaan:
"Enkös minä ole jääkarhu?"
"Tietenkin olet", emo vastasi.
Poikanen sanoi: "Selvä. Kiitos tiedosta."
Seuraavana päivänä pieni jääkarhunpoikanen sanoi emolleen:
"Ymmärsinkö nyt oikein? Sinä olet jääkarhu."
"Niin olen", emo vastasi.
Poikanen jatkoi: "Ja isä on jääkarhu."
"Niin on", emo vastasi.
"Tarkistin vain", virkkoi jääkarhunpoikanen.
Seuraavana päivänä jääkarhunpoikanen sanoi taas emolleen:
"Minun on nyt pakko varmistaa. Sinä olet jääkarhu."
"Niin olen", emo vastasi taas.
"Ja isä on jääkarhu." Emo nyökytteli.
"Eli silloin minäkin olen jääkarhu."
"Niin olet", emo vastasi. Siihen pieni jääkarhu totesi:
- "Miksi minulla sitten..." - "...on näin helvetin kylmä!"
- Anteeksi, Oleg. - "Miksi minulla on näin helvetin kylmä?"
Mikä siellä kestää?
Entä kaulus?
Toivomme, että lämpö ja öljy pehmentävät sitä tarpeeksi kiinnittymiseen.
Ei kuulosta lupaavalta.
Jatkakaa.
Akut ovat pian täynnä.
Leo! Vasara!
- Mitä ilmoitan Moskovaan? - Minä hoidan sen.
Tässä on vara-amiraali Gruzinski pohjoisesta laivastosta.
Haluan puhua lippueamiraali David Russellin kanssa.
- Britannian laivastosta. - Yhdistän puhelun.
- Andrei. - David.
- Viime kerrasta on aikaa. - Niin on.
Miten voin auttaa?
Olet nähnyt Prizin ja Mihail Rudnitskimme.
Niitä ei ole tehty Barentsinmerelle, vaan tukkien rahtaamiseen.
- Tiedättekö elossa olevien määrän? - Ehkä 20-25 henkeä.
- Miten paha tilanne on? - Osastot reaktorien jälkeen kai säilyivät.
Kaikki muu on tuhoutunut.
Antavatko esimiehesi meidän auttaa?
Vasta kun olen kyllin monta kertaa yrittänyt mahdotonta.
Ymmärrän.
- Jos voin tehdä jotain, kerro. - Voit tehdä yhden asian.
Tarjoamme apuun meripelastukseen tehdyn LR5-sukelluslaitteemme-
sekä kaiken, mitä venäläiset tarvitsevat.
Venäläiset pelastusalukset ovat epäonnistuneet,
ja muut maat tarjoavat nyt apuaan.
Iso-Britannia, Ranska, Norja ja USA-
ovat tarjonneet sekä teknistä osaamista että pelastusaluksia.
Tarjoamme apuun meripelastukseen tehdyn LR5-sukelluslaitteemme-
sekä kaiken, mitä venäläiset tarvitsevat.
Tämän ainutlaatuisen yhteisprojektin myötä kylmän sodan epäilyt voisivat unohtua.
Outoa kyllä, mitään vastausta ei kuitenkaan ole saatu-
Kremlistä eikä pohjoisen laivaston amiraaleilta.
Uskomme, että onnettomuuden on aiheuttanut törmäys ulkomaalaiseen alukseen.
Se on todellinen vaara, koska sukellusveneet ovat hiljaisia,
ja Naton aggressiivisuus vain suurentaa vaaraa.
Aiotteko ottaa vastaan muiden maiden avun?
Sitä ei ole vielä päätetty.
- Katso. - Selvä.
- Tarkista akut, Boris. - Selvä.
Akut ovat lopussa, eli pumppu ei käy.
- Vedenpinta alkaa pian taas nousta. - Mitä me nyt teemme?
- Rauhoittukaa. Säästäkää happea. - Tämä on tosi huono juttu.
Pysykää hereillä.
- Mitä sinä teet, Maksim? - Meidän pitää häipyä.
Olisi pitänyt häipyä jo ajat sitten.
Tule takaisin sieltä, Maksim.
Maksim!
Tapat meidät kaikki. Tule tänne.
Tule alas.
- En halua kuolla. - Lopeta!
Lopeta tuo!
Tule alas sieltä.
Me hukumme kaikki.
Siksi uskon, että meidän pitäisi hyväksyä brittien ja norjalaisten tarjoama apu.
Eloonjääneet ovat peräosassa.
Sukeltajien tarvitsee päästä vain sinne.
He tiesivät tehtävän vaarat.
Niin tiesivät, mutta tiesivätkö heidän vaimonsa?
Tiedätte käskynne. Ulkomaat eivät sekaannu tähän.
Kuten haluatte. Ymmärrän.
Marina!
- Menemme esikuntaan. Missä Vera on? - Tapaamme hänet perillä.
- Marina! - Tulossa.
- Pidä kiirettä. - Hetki vain.
Huomio. Amiraali Petrenko.
Tiedän, että tämä on teille hyvin vaikeaa.
Puhun itseni ja presidentin puolesta, kun sanon,
että teemme aivan kaikkemme pelastaaksemme miehenne Kurskista.
Seuraavat alukset ovat paikalla.
Lippulaiva Pietari Suuri,
sukelluslaite Mihail Rudnitski...
Amiraali.
Miten miehistö voi?
- Kommunikoitteko heidän kanssaan? - Ketkä ovat elossa?
Niin, ketkä?
Onko loukkaantuneita?
Entä ulkomainen apu? Onko se otettu vastaan?
Saatte lisätietoja, jos annatte minun vain jatkaa.
Avuntarjous ulkomailta on harkinnassa. Tässä tietomme tähän mennessä.
Kursk on vaurioitumaton ja makaa meren pohjassa.
Se on hyvin vaikeassa paikassa 500 metrin syvyydessä,
missä näkyvyys on lähes nolla.
Se on hyvin jyrkässä kulmassa, ja voimakkaat virtaukset...
Barentsinmeri ei edes ole noin syvä. Ja näkyvyys on täysin kirkas.
Barentsinmeri ei ole noin syvä, eikä näkyvyys ole lähelläkään väittämäänne.
- Oletteko meripelastusasiantuntija? - En.
Antakaa siis heidän hoitaa työnsä.
En ole asiantuntija, mutten minä tyhmäkään ole.
Kukaan meistä ei ole.
Onko selvä?
Ette saa valehdella.
- Valehtelette meille. - Miten kehtaatte?
Kysyn teiltä samaa.
He ovat lapsiamme.
He ovat puolisoitamme.
Puolisonne ja poikanne kuuluvat Venäjän merivoimiin.
Jokainen heistä on vannonut puolustavansa tätä maata hengellään.
Pelastushenkilöstö tekee kaikkensa.
Heillä on uusimman teknologian mukaiset hyvät apuvälineet,
jotka ovat täysin samanvertaisia tai jopa parempia kuin ulkomailta tarjotut.
Pötypuhetta. Kaikki sen tietävät.
Istukaa alas ja kuunnelkaa. Kiukku ja epäkunnioitus eivät nyt auta.
Mieheni palveli pohjoisessa laivastossa.
Me olemme kasvattaneet poikamme laivastoon. Miksi?
- Jotta he kuolevat turhan tähden? - Rauhoittukaa. Teidät poistetaan salista.
Kertokaa, ovatko he elossa ja kuinka kauan heillä on aikaa jäljellä.
Rauhoittukaa, tai teidät poistetaan salista.
- Rauhoittukaa. - Tähän ei ole aikaa.
Haluatte miestemme kuolevan turhaan.
Painukaa helvettiin!
Te, teidän amiraalinne ja teidän byrokraattinne. Painukaa helvettiin!
Sinne olette passittaneet myös meidän perheemme.
Me vaadimme oikeutta!
Mitä te teitte hänelle?
Häpeäisitte.
David.
Haluan hyväksyä tarjouksen.
- Mikä on muuttunut? - En tiedä. Ehkä minä.
Saan sukeltajia norjalaiselta öljylautalta Åsgardissa.
Haemme heidät ja LR5:n Trondheimista, mistä on 11 tunnin matka turmapaikalle.
- Graham. - David.
Lippueamiraali David Russell. Hän johtaa operaatiota.
Mukava tavata. Kiitos avustanne.
Aloitetaan allekirjoittamalla muutamia papereita.
Suostutte sukeltamaan ilman mahdollisuutta painekammioon.
Ette pidä Stolt-yhtiöitä vastuullisena loukkaantumiseen tai kuolemaan,
jonka aiheuttavat ydinsäteily tai aseet.
- Missä amiraali Petrenko on? - Hän lähetti minut.
- Eli syrjäytätte minut. - Pelastusoperaation osalta, kyllä.
Odotamme muodollista käskyä myös pohjoisen laivaston komennon osalta.
Tässä on lippueamiraali David Russell Seaway Eaglelta.
Saavuimme vara-amiraali Gruzinskin pyynnöstä.
Saammeko luvan lähestyä turmapaikkaa?
Pysykää paikallanne ja odottakaa lisäohjeita.
Sammuttakaa moottorit.
Mihail.
- Mikä nyt? - Tarvitsen kynän.
Minulla on kynä.
Mikä nyt? Kerro.
Miten vanha olit, kun isäsi kuoli?
Kolmevuotias. Tiedät sen kyllä.
Mitä muistat hänestä?
Ole rehellinen.
En mitään.
Et mitään.
Mišalle jää vain hataria muistoja minusta.
Vauva taas...
- Vauva ei muista minua lainkaan. - Ei se noin mene.
Tunnen isäni läsnäolon.
Tiedän, että äiti rakasti häntä ja hän minua.
Jollain tavalla hän on aina osa minua.
Sen minä kerron hänelle.
Kiitos.
Graham Mann johtaa sukellustiimiä.
Vara-amiraali Einar Skorgen, Naton komentaja Pohjois-Norjasta.
Hän on avaintekijämme. Tässä on luettelo tarvittavista varusteista.
Siinä ovat mainittuna kuvanne turmapaikasta.
Tarvitsemme myös yksityiskohtaiset tiedot luukusta.
Kaikki aikanaan.
Kaikella kunnioituksella, aika on erittäin vähissä.
Niin on.
Meidän täytyy lähettää paikalle robotti tutkimaan säteilytasot ja...
Tässä on tullut jokin väärinkäsitys.
Venäjän pelastustoimet ovat käynnissä ja toimivat hyvin.
Päätämme huomenna, saatteko osallistua operaatioon.
Miksi sitten tulimme tänne asti?
Puhun nyt suoraan. Meillä on sukeltajat ja varusteet-
miesten tuomiseksi pintaan muutamassa tunnissa.
Emme tiedä, ovatko he kunnossa, mutta saamme heidät pois sieltä nopeasti.
Olemme tehneet asiamme selväksi.
Teille ilmoitetaan, mikäli päätämme apunne olevan tarpeen.
Odotamme ilmoitusta.
- Miksi he viivyttelevät? - He suojelevat salaisuuksiaan.
Ja välttelevät kansainvälistä nöyryytystä.
- Eikö aluksen menettäminen ole nöyryytys? - Ei, jos he voivat syyttää meitä.
- Turmasta vai siitä, ettemme auta? - Ehkä molemmista.
- Nytkö vain odotamme? - Nyt vain odotamme.
Entä miehet?
He odottavat myös.
Saakeli.
- En saa sitä kiinnittymään. - Menemme ohi. Yritetään uudestaan.
Käännytään.
Palaamme takaisin ja tähtäämme...
- Akun taso 25 %. - Pysymme täällä.
Akun taso 12 %.
- Akun taso 9 %! - Paina se alas.
8 prosenttia!
Mitä... Pidä se paikallaan!
Älä siirrä sitä. Pidä se paikallaan.
- Sinä siirrät sitä! - Akkua on 7 %. Meidän on pakko lähteä.
Keskeytämme.
Poistan painolastin. Nousemme ylös.
Nousemme pintaan.
Kuuletteko lyöntejä?
Emme kuule.
Päästäkää britit paikalle aamunkoitteessa.
Saamme yrittää aamulla.
Sukeltajat valmiiksi.
Hei, kaveri. Älä jätä minua.
Pysy hereillä.
Mihin helvettiin olemmekaan joutuneet. Herraisä.
En tiedä teistä muista, mutta minä en ole valmis kuolemaan.
- Huomenta, Kursk. - Huomenta!
Aamiainen tarjoillaan pian.
Auta minua, Leo.
Herätys, kaikki.
Jaetaan ruoat, niin saamme kokoon aamiaisbuffetin.
- Mitä sinulla on siellä, Saša? - Tonnikalaa.
Meren antimia!
- Onko kellään lihaa? - On.
- Suolakeksejä? - Pizzamausteillako?
- Suolakeksejä? - Leo.
Mitä teillä on? Hienoa.
Mikä sattuma.
Miten voitte ajatella ruokaa nyt?
- Suolakeksejä! - Onpa hyvää.
Viimein laivasto tekee jotain oikein!
Niko.
- Missä se on? - Ei. Häivy siitä.
Nyt meillä on kunnon aamupala.
Minull on vähän lisää.
Saanko minäkin?
Tämä pitää meidät lämpiminä. Eikö olekin hyvää?
Katso, Maksim.
Meillä on kaikkea.
- Haluammeko muka pois täältä? - Emme!
Asiat ovat vielä kesken täällä.
- Kerronko jääkarhuvitsini uudestaan? - Kerro!
Boris pitää sitten suunsa supussa.
Pieni jääkarhunpoikanen kysyy emoltaan...
Ota mieluummin ryyppy.
Leo. En syytä sinua, senkin paskakasa, mutta...
Varo, Leo!
Herää.
Herättäkää hänet!
Rauhoittukaa.
Kauanko meillä on aikaa?
Pari minuuttia.
On ollut kunnia palvella kanssanne.
Kapteeni!
Joukko laivaston
Sille kuuluu sydämeni
Joukko laivaston
Sille kuuluu sydämeni
Nyt uskon niin
On aika uuden ryypynkin
Joukko laivaston
Sille kuuluu sydämeni
Lippueamiraali!
Olemme valmiita.
Sitten menoksi. Tarkistakaa happitaso.
- Ovatko sukeltajat valmiina? - He odottavat 106 metrissä.
Aloitetaan sitten.
Meidän täytyy tutkia, onko kammio täynnä vettä.
Selvä.
Avatkaa paineventtiili. Katsotaan, syntyykö imua.
Kammio on täynnä vettä.
Ei eloonjääneitä.
Mihailini sanoi, että merelle lähtevät muuttuvat ikuisiksi ajoiksi.
Siksi he eivät ole samanlaisia kuin muut.
Meri yhdistää heitä kaikkia.
Siksi merimiehet pelastavat toisensa-
jopa sodassa.
En tiedä, olemmeko sodassa.
Kurskin miehistö ei voi kertoa ajatuksiaan,
mutta ennen kuolemaansa mieheni kirjoitti kirjeen minulle-
pojallemme ja syntymättömälle lapsellemme.
"Kukaan ei saa ikuisuutta."
Mutta minä olisin halunnut enemmän.
Halusin sinulle enemmän.
Enemmän lapsia.
Rakasta poikaamme ja vauvaamme.
Meidän molempien puolesta.
Kerro heille yhä uudestaan,
että rakastan heitä samalla tavalla kun olen rakastanut sinua.
Etsi itsellesi uusi rakkaus, mutta rakasta silti minua.
Vaikka olin sinun elämässäsi vain lyhyen hetken,
"sinä olet minulle ikuisuus."
Miša Averin.
Toimit hyvin kirkossa.
Minulla on sinulle jotain.
Se kuului isällesi.
Kiitos.
Äiti.
Kurskin miehistöltä jäi jälkeen 71 lasta.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
Suomennos: Miia Mattila