- Hør, hvor fint han spiller. - De er dygtige. De er næsten bedre nu.
- Dine korte ærmer, Christian... - Hvad er der med dem?
Ingen violinklang kan kompensere for, at du går i din lillebrors jakke.
Jeg kan næsten høre, at du har for korte ærmer.
- Det ser billigt ud. Hvad er der? - Arne...?
Hej, Miriam. Hvad laver du her?
De siger i synagogen, at vi må flygte. Min mor og far er taget til Dragør.
- De vil have os med i aften. - I skal sgu ingen steder.
Pas dig selv, mens jeg taler med min mand.
Per har ret. Vi skal hverken til Sverige eller til Dragør.
Vi skal i studiet i næste uge.
- Hvorfor tror, de ikke vil jagte os? - Fordi det bare er løse rygter.
Der er jo roligt i byen.
Det var Marcus Melchior, der sagde det.
Ja, og hvad ved han om det? Sæt dig lige ned.
Det her er ikke Polen, men Danmark. I Danmark sker der ikke den slags.
Bare tag det roligt.
Jeg fik en fjollet tanke om, hvor min søn er henne. Hvor er Jacob?
- Han bliver passet af Else. - Ja.
Er I ikke søde at spille lidt, drenge? Ja, noget langsomt.
Tag jakken af.
Månen lyste stor og sval over jordens kugle.
Og den lille nattergal sang for alle fugle.
Alle piger og drenge sov under himlens stjerneskov.
Ingen gjorde dem fortræd. Der var en herlig fred.
Alle dem, som uden dom var sat ind i spjældet -
- blev løst fri af smeden, som knuste mørkevældet.
Men den blinde næsegrus sad og skumlede i sit hus -
- med de andre mørkemænd. Åh, hvor var det flovt for dem.
Godnat.
- Læser du dameblade? - Jeg læser en spændende artikelserie...
...om hvordan forskellige mennesker gestikulerer. Gæt, hvem det her er.
- Jeg troede, du kiggede på pigerne. - Det er Hitler.
- Det er de Gaulle. - Skal vi ikke gå i seng?
- Sover han? - Ja.
- Her er meget varmt. - Synes du?
Der er nogen, der banker på.
- Har du inviteret nogen? - Nej.
Ja, ja, rolig, rolig.
- Hej, Else. - De kommer.
Miriam. Else siger, at tyskerne er her.
Jeg tager Jacob.
Hent pengene. Tag pengene.
Jacob.
- Hvor er pengene? - I skabet. Kom, lille skat.
- Hvad skal vi? - Hen til mormor og morfar.
- Har du pengene? - Tag bagtrappen.
- Kom med os. - Tag bagtrappen nu!
Op! Fortsæt!
- Hvad laver du? - Jeg kommer.
Arne? Er de gået?
Ja... Jeg måtte gemme mig i skabet.
De har smadret det hele.
- Mor, jeg fryser. - Hjælp mig lige med tøjet, Arne.
Hvor meget fik du med?
150... 200... 350... 450...
Hvor meget har du der? I din pung?
- Hvor er resten af pengene? - Der er ikke mere. Guitaren var dyr.
Hvad tænker du på? Skal vi komme til Sverige med det her?
- Vi skulle have fulgt mine forældre. - Vi skal nok komme til Sverige.
- Det er din skyld. - Lad være. Slap nu af.
Er I sure på hinanden?
Nej, det er vi ikke. Jeg skal nok få os til Sverige.
Vi skal bare...
- Kaj. - For helvede...
- Du kunne godt have sagt, du stod der. - Chefen hilser og siger tak for kaffe.
Så I har fået noget godt at drikke i bådebyggeriet?
Skal du ikke også have lidt med til min søster?
- Hvem er det? - Stæhr. Det er mig, han skal møde.
- Nå, hvad skal I? - Aner det ikke. Det var vist vigtigt.
N.B.? Godt, du kunne komme.
Der går rygter om, at tyskerne er ved at tage jøderne i København.
Vi får være forberedt på, at der kommer folk, som vil over.
Jeg håber, at din svoger og andre vil hjælpe til.
Det er ikke sikkert. Hvis de er efter jøderne, kommer de vel også her.
Vi samler folk og taler om det.
Vi risikerer at miste både livet og båden.
- Tænk, hvis nogen stikker os? - Det er det, jeg hele tiden har sagt.
- Hvad er der i det for os? - Hvad mener du?
Min fætter i Dragør har sagt, at der er gode penge i det.
Hvad tager de for det dernede?
- 1.500 per styk. - Hold da kæft.
- Hvad med dem uden penge? - I Dragør betaler rige for fattige.
- Det kan de vel også gøre her? - Det er ikke retfærdigt.
Hvis vi er enige om at tage det samme som i Dragør, er det ikke helt tosset.
Hvis det er det, der skal til, så må det være sådan.
- Vi må se at komme af sted. - Han har feber.
Vi skal finde en læge.
Sådan, ja. Og det samme her.
Ja... Og en gang til.
- Hvad fejler han? - Det er ikke så alvorligt.
Han skal have penicillin og ro.
Kan vi købe det af Dem?
Jeg formoder, at I er på flugt?
Hvor er I på vej hen?
Mine forældre er kommet over fra Dragør.
Det vrimler med Gestapofolk i hele København. Det går ikke.
- Hvad foreslår De? - Alle siger, at Gilleleje er bedst.
Det ligger afsides, og der er ingen tyskere.
Hvis det er farligt at tage til Dragør, hvordan kommer vi så til Gilleleje?
Jeg kender en chauffør, der gerne vil tage chancen.
- Så får I lidt mad med på turen. - Tak.
Det er ikke noget takke for. Det er ren anstændighed.
- Hvorfor standser De? - Det er tyskerne.
- Satans. Vi må tage en anden vej. - Der er ingen anden vej.
- Der må være en anden vej. - Tag jeres ting.
- Gå gennem skoven der. - Det går ikke. Vi har et sygt barn.
Nogle få kilometer væk er der et trinbræt på togruten til Gilleleje.
- Gå gennem skoven...? - Så giv os 100 kroner tilbage.
Så vil vi have 100 kroner. De fik 200, og vi er kommet halvvejs.
Vi har brug for pengene.
- Giv os pengene. Vi har brug for dem. - Arne, kom.
- De kan da ikke stjæle pengene. - Ud af bilen!
Tænk på Deres familie.
Tag ham.
Klunte.
Jeg vil have min bamse.
- Klunte! - Bliv her.
Eckhaus? Er der nogen?
Nej, de er ikke her.
Han har næsten ikke spist noget.
- Sover han? - Ja.
Det er virkelig ærgerligt, at den idiot kørte med min guitar.
Ja...
Situationen taget i betragtning er det måske lidt lige meget.
Nå, det synes du alligevel...
Hvis vi havner i Sverige, kunne jeg spille der.
Tror du, at vi kommer over?
Ja, hvis det overhovedet er nødvendigt.
Vi kan måske tage hjem om en uge. Vi kunne gemme os et sted.
Tage hjem til hvad?
Til vores liv og vores hjem.
Jeg er bange.
Kom her.
Giv mig det guld, hun har om halsen.
Det er det eneste, vi har at leve for, når vi kommer over.
Hvis jeg ikke får guldet, kommer I ikke over.
Den vej ned til havnen. Der står en og tager imod jer.
Emmet Levi, skotøjshandler. Min kone og datter. Vi takker for hjælpen.
- Har I penge? - Jeg har familie i Stockholm...
Nej, nej. Pengene skal på bordet nu.
Hvad har I?
Vi har...
Vi har 200 kroner. Hør nu lige...
Vent lige lidt. Jeg kan...
- Vi sender pengene hurtigst muligt. - Slip mig.
Sig, hvad jeg skal gøre. Fortæl mig, hvad jeg skal gøre.
Vi har et barn. De kan ikke bare gå.
Emmet.
Sognet lader til at være vokset. Har I styr på det?
Vi får dem over så hurtigt som muligt. Det skal nok gå.
Jeg har hørt, at de må betale høje priser, og at de ikke alle har råd.
Dem, der ikke har råd, får hjælp af dem, der har penge.
Jeg har hørt, at der bliver sagt nej, fordi de ikke har penge nok.
- Vi efterlader ingen på kajen. - Kjeldgaard har ret.
- De tager kun dem med, der kan betale. - Hvem er det, der ikke tage dem med?
Blandt andre din egen svoger.
- Passer de? - Ja, de er fine.
Kaj? Vi skal lige tale sammen.
Jeg sidder lige og drikke.
Udenfor. Lige nu.
Har du nægtet at sejle folk over, fordi de ikke havde penge?
- Hvem siger det? - Det er lige meget. Er det sandt?
Jeg er ligeglad med, hvad de andre gør, men du skal opføre dig ordentligt.
Hvis jeg hører, at du afviser folk, der ikke har penge, får du røvfuld.
Kan du fatte det?
Godt. Så glemmer vi det her.
Hvad er der i vejen med den mand?
- Det er lige meget. Alt er godt nu. - Godt.
Niels Børge...
Hvis nogen ikke kan komme til Sverige, kan vi jo hjælpe.
Hvad prøver du at sige?
Hvis nogen har problemer, kan vi passe deres børn, til de kommer tilbage.
Men det er jo deres børn...?
Selvfølgelig.
Vent lidt. Der ligger nogen derovre.
Arne, vær forsigtig.
- Hvem er De? Er De alene? - Bare rolig.
Nej, jeg har min hustru Miriam og min søn Jacob med. Jeg hedder Arne Itkin.
Goddag. Emmet Levi.
Det er min hustru Julie og min datter Sarah.
- Vi prøver at komme til Gilleleje. - Vi har lige været der.
- De tager kun de rige med. - Hvad?
- Uden penge kommer I ikke over. - Mine forældre i Sverige har penge.
Hvis man ikke har dem i hånden, har man ikke en chance.
- Hvad gør vi? - Vi kan ikke vende om nu.
Tag det roligt. Vi skal nok komme over.
Jeg synes, at jeg har set Dem før.
- Ja, jeg er musiker. - Jazzmusiker, ikke sandt?
Jo.
Vi kender vejen til Gilleleje.
Der er fem kilometer til toget.
Vil De være venlig at vise os vej? Hvis I hjælper os, hjælper vi jer.
Far, lad være. Det gør ondt.
- Far, lad være. Det gør ondt. - Emmet, slip hendes hånd.
Kom.
- Undskyld. - Rolig.
Arne, vil du ikke passe på den?
Vær venlig at give mig min pung.
- Hvad? - De har taget min pung.
- Hvad snakker De om? - De har taget min pung.
- De tog min pung lige før. - Nej, det gjorde jeg ikke.
Jeg er sikker på det. Jeg er sikker på, at han har taget min pung.
Jag har den ikke på mig længere. Den er her. Jeg kan mærke den.
De har taget min pung!
Emmet...
Hvorfor gjorde De det?
De kan ikke hjælpe med noget. Hvem fanden tror De, at De er?
- Emmet. - Ingen kan hjælpe os.
Det må De virkelig undskylde. Han er ikke sig selv.
Emmet.
Du skal ikke være ked af det.
Jørgen her kommer lige fra København.
Vi er en gruppe, der er begyndt at hjælpe folk over.
N.B. tager sig af indkvarteringen, Kaj repræsenterer skipperne.
- Og det er Kjeldgaard, vores præst. - Hej.
Jørgen siger, at der kommer en del med aften toget.
Vi har styr på overfarterne. Hvad skal vi bruge en student til?
Har I det? Jag har hørt, at I ikke tager alle med.
- Skipperne løber en kæmpe risiko. - Det kan jeg forstå.
Så jeg har taget en lille pose penge med fra København. Kan det hjælpe?
Hvor mange kommer der i aften?
Jeg har 22 på listen, men det kan blive flere.
- De kommer ikke over i nat. - Hvad fanden mener du med det?
- Tal ordentligt - Det blæser for meget i nat.
- Vi må indkvartere dem i byen. - Det er for risikabelt.
Folk vil lægge mærke til dem.
Godt 20 skulle vi nok kunne klare.
- Hvem er det? - Hans Juhl, SS'er fra Helsingør.
- Føj, han skulle skydes, det svin. - Han er lige så dansk som du og jeg.
Så dæmp dig lige lidt.
Toget er på vej ind. Vi må stoppe det, før det kommer til Gilleleje.
- Jeg har brug for et par hjælpere. - Jeg skal nok tage med.
Jeg vil også gerne hjælpe til.
- Sødt af dig, men du har misforstået. - Jeg ved, hvad det handler om.
Og jeg vil gerne hjælpe.
Alright. Lad os komme af sted.
Vent lige der.
De er flere end 22.
Vi kan ikke have alle med ned i byen. Nogle må være i sommerhusene.
Ja, så mange som muligt.
Hvis I venter her... Hvis I holder jer samlet her...
- Hvis I stiller jer derover... - Hvor er Jacob?
- Jeg sagde, at han skulle vente her. - Jacob?
- Har du set min mor? - Hvad hedder hun?
- Miriam... - Miriam!
Jacob! Jacob...
Mange tak. Kan De hjælpe os over?
Ja, men der er ingen, der sejler i nat. Vi prøver at dele jer i mindre grupper.
- Jeg hedder Arne Itkin. - Niels Børge. Bliv der, så kommer jeg.
Den første gruppe går med mig. Resten bliver her.
Sådan, skat. Så...
Hør lige her. Hallo.
Vi skal tage jer med til en gård, hvor I kan være i sikkerhed og få lidt mad.
Så hvis I bare kommer med os. Kom med her.
Miriam.
Kommer du?
Vil De have hjælp?
- Hvor mange elever har De? - 600.
Vi hilser Guds udvalgte folk velkommen.
Miriam, spring! Det er en fælde!
Arne... Arne!
Sæt jer ned.
Jacob... Når jeg siger til, løber du, alt hvad du kan gennem skoven.
Stille.
Løb, Jacob!
Løb, Jacob! Løb! Hurtigere!
Kom nu, Jacob. Løb!
Kan du se noget?
Nej, vi går tilbage. Der er ikke noget.
Jacob? Nu skal vi være helt stille.
Nu går vi tilbage og prøver at finde mor. Forstår du?
Musestille.
Kom...
- Stå helt stille. - Hvad var det?
- Hørte du det også? - Ja.
- Stå stille. - Der var det igen.
Nu kan jeg ikke høre det mere.
Bare rolig. Det er mig. Vil I have en cigaret?
Jacob. Jacob.
Nu vil jeg sige noget, som jeg normalt ikke ytrer mig om.
Som alle andre præster har jeg modtaget et hyrdebrev fra biskoppen i København.
Overalt hvor jøder forfølges af racemæssige eller religiøse årsager-
- er det den kristne kirkes pligt at protestere.
Kirken må protestere, fordi forfølgelsen af jøder -
- strider mod den menneskeopfattelse og den kærlighed til næsten -
- som følger af det budskab, Jesu Kristi kirke er sat til at forkynde.
Ethvert menneskeliv er dyrebart i Guds øjne.
Der findes en klar forståelse af vor pligt til at være lovlydige borgere -
- som ikke utidigt trodser dem, der øver myndighed over os.
Samtidig er vi i vores samvittighed bundne til at hævde retten -
- og protestere imod enhver krænkelse.
Uanset om vi har en anden religiøs anskuelse, vil vi kæmpe for -
- at vore jødiske brødre og søstre har den samme frihed, som vi ærer højt.
Der vil vi i givet fald utvetydigt vedkende os ordet om -
- at vi skal adlyde Gud mere end mennesker.
Tak.
Far...
Nu er der ikke langt igen. Nu finder vi noget at spise. Kom.
Hvad har du gjort, Emmet? Hvorfor gjorde du det?
Hvad har du gjort?
Han lå der bare.
Kom her. Kom.
- Navn? - Isaac og Rebecca.
Hvor meget har I?
- Værsgo. - God tur.
- Hvor meget har I? - Vi har ingen penge.
De må hjælpe hende. Hun har lige mistet sin mand.
- Hvad hedder du? - Julie Levi.
- Og barnet? - Sarah Levi.
Og dit navn?
Jeg tager den næste.
- Er du sikker? - Ja.
Tak for hjælpen.
Jeg håber, at du finder din mand og dit barn.
- Jeg troede, I var blevet taget. - Det var vi også.
Det var nogle danske nazister, der tog os. Har De set min kone?
Hun er nede ved havnen. Kom, kom.
- Miriam! Miriam! - Arne?
- Mor! - Arne! Jacob!
Gestapo kommer!
Vent på mig! Vent! Arne, bliv der!
- Arne! Arne, vent! - Vi skal væk herfra.
Kom nu, for fanden.
- Skyd! - Få dem ud af båden.
Ud derfra.
- Ud med dem. - Hvad er det for en sneglefart?
Ti jøder på båden. Skipperen slap væk.
Ingen jøder her i byen, eller hvad?
Danmark er stadig et demokrati. Vi holder ikke øje med alting.
- Hvor er de andre? - Det ved jeg ikke.
Udmærket. Men så overtager jeg kommandoen i byen.
Havnen og alle både skal gennemsøges. Øjeblikkeligt.
- Kan De bruge sådan en? - Jeg har aftjent min værnepligt.
- Hvad med dig? - Nej, de ville ikke have mig.
- Hvor gammel er du, knægt? - Seks år.
De er på vej herover.
Må jeg sætte mig?
Mange tak. Jeg beklager... vores lille intermezzo.
Jeg beklager, at jeg ikke kan byde på kaffe. Det er tidernes ugunst.
Jeg tror, at Deres folk har mere lokalkendskab end mine folk.
Derfor skal Deres folk bruges til en grundig husundersøgelse i hele byen.
Vi er enige om, at De har overtaget øverste politimyndighed.
Nu beordrer jeg Dem til at give Deres folk besked om at eftersøge jøderne -
- som vi begge ved er her i byen.
- Det går ikke ifølge reglementet. - Hvad er det for regler?
Det, som begge sider er blevet enige om vedrørende tyske anliggender.
Da De nu har kommandoen, er det her et tysk anliggende.
Dermed kan De ikke benytte Dem af danske betjente.
Var det alt?
Nuvel.
Så er han væk. Vi skal have de to ud af hytten nu.
Jeg tager dem med hjem til mig.
Mange tak for hjælpen.
I kommer ikke til Sverige i nat. Der er for mange nazister i byen.
Men jeg tror, at jeg har et sted. Kom.
Kom. Det er deroppe. Hurtigt.
Skynde jer lidt Kom.
Hvad laver du her? Jeg troede, at du var stukket af.
Hvor skulle jeg stikke hen? De har taget min kutter.
Kom herhen...
Ikke nu, Kaj. Maden skal op i kirken.
Vi skal ud af byen. Vi må over til Sverige.
- Til Sverige? - Jeg har penge.
Vi får det godt derovre.
- Ellen... - De har brug for hjælp. Vi må hjælpe.
- Ellen. - Jeg mener det. Lad mig være.
Niels Børge og Katrine passer på dig. De er søde.
Jeg skal bare finde mor, og så kommer vi tilbage.
- Lover du det? - Ja, det lover jeg.
Prøv nu at sove lidt.
- Og min kone er helt bestemt i kirken? - Ja, men det er sikrest at blive her.
Jeg kan ikke lade hende sidde der alene. Det forstår De vel?
Tag i det mindste Københavnerklunset af. De kan låne tøj af mig.
- Ja, jeg finder noget. - Tak.
De kan starte med den der.
Det skal nok gå.
Tag den her.
Vil De have et æble?
- Er vi ikke for mange her? - Det er det bedste, vi kan gøre nu.
- Hvad sker der, hvis de kommer? - Jeg lover, at I er sikre i Guds hus.
Kjeldgaard. Det her er Arne Itkin. Hans kone er deroppe.
Mange tak.
Miriam?
Miriam.
Arne... Arne.
Arne. Arne.
- Hvor er Jacob? - I sikkerhed.
- Har du efterladt ham? - Nej, nej.
Niels Børge og hans kone passer ham.
Vi skal ud herfra. Jeg kan ikke lide at være her.
Det kommer vi. De prøver at finde en løsning. Men vi må vente her.
Bare rolig.
Jeg var så bange. Jeg var så bange for, at jeg ikke skulle se dig igen.
Åh, hvad skal vi gøre? Jeg må kilde, kilde, kilde...
Nej, de bliver ved. Nu kommer de. Og de kilder.
Er du træt, Klunte? Klunte er træt.
Så putter vi dynen om dig her.
- Kan han ikke sove? - Han sov, men han fik mareridt.
Lille pus...
Der er ikke noget, jeg hellere ville have givet dig, det ved du godt, ikke?
Jo...
Juhl vil gennemsøge hele byen. Vi skal have dem ud nu.
Der er altså omkring 80 mennesker.
Hvordan vil du få så mange ud, uden at Gestapo opdager det?
Vi må barrikadere kirken. Jeg ved ikke, hvordan man slås.
Jeg er præst. Men jeg fastholder, at det sikreste sted er kirken.
Vi tager dem ud i grupper til sommerhuse og gårde, hvor de andre flygtninge er.
Det er en meget risikabel plan.
- Vi kan køre dem i mælkebilen. - Ja, lad os gøre det.
Vi tager en trillebør til dem, der ikke kan gå. Jeg har en i garagen.
Jeg vil ikke være med til det her. Jeg vil simpelthen ikke være med.
Gennemsøg alle både i havnen.
Vi skal finde dem. Når I finder dem, rapporterer I det omgående. Forstået?
Der har vi jo den efterlyste skipper.
Der er mange gode mennesker her. De skal nok få os ud herfra.
Vi får det godt i Sverige. Vi kan tage til Stockholm.
Jeg kan lave et nyt band. Et Bigband.
Der er mange gode skoler deroppe. Det tror jeg.
Jeg skal sørge for, at han kommer ind på en af de bedste.
Hvorfor er der lys på kirken?
Der er nogen, der har stukket dem. Satans.
- Er kirken omringet? - Alle er på plads.
Det er tysk sikkerhedspoliti! Jeg ved, at I er derinde!
Luk op! En gang til.
Jeg beordrer jer til at lukke op! Nu!
- Hvad vil der ske med Jacob? - Han klarer sig.
- Jacob har det godt, der hvor han er. - Hvorfor kom du? Nu tager de os begge.
Luk op!
Kom her. Lås op.
Kom nu. Gør det så. Lås op.
- Gør det nu! - Jeg har givet dem mit ord på...
Fjern dig dog!
Der sidder en nøgle på den anden side.
I har et minut. Derefter kaster vi granater ind.
Hører I det? Et minut!
Miriam...
Rejs dig op. Rejs dig op, siger jeg.
Kom herover. Stop. Hop op.
- Jeg er bange. - Tag fat der.
Ti sekunder.
- Kom op. - Jeg kommer nu.
- Klatr op i spiret. - Kom.
Jeg finder et andet sted. Fortsæt op i spiret.
Hvad er der sket?
Det var ikke mig, der stak dem. Hører du, hvad jeg siger, Katrine?
Jeg vil godt have, at du går.
- Det var ikke mig. - Du skal gå nu. Jeg vil ikke se dig mere.
Jeg har ikke nogen bror mere.
Gå med dig.
Det gik jo glimrende. 83 anholdt.
Jeg skal ikke glemme at rose jer i rapporten.
Ned med dig.
Du der, ned med dig.
Jøde, kom så ned.
Du følger med her.
Ind.
Det var et godt slag, De fik ind.
Stik så af med Dem.
Gå.
De er en fri mand.
Vil De ikke nok lade mig gå?
Hvad er det, De vil?
Så sig dog noget.
Fru Itkin?
De er væk nu.
Jacob er hos os. Han har det godt.
Vent der, så hjælper jeg Dem ned.
- Hej, lille skat. - Mor.
Hej. Hej...
Hvor er far?
Du skal ikke spørge så meget.
Vi skal køre med tog. Vi skal hen til mormor og morfar.
- Må jeg tale med dig? - Selvfølgelig.
Jeg er tilbage lige om lidt.
Jeg ville ikke sige noget foran Jacob.
Men hvis det er til nogen hjælp, kan vi godt tage ham.
Hvad mener du?
Jeg siger ikke, der vil ske noget -
- men for en sikkerheds skyld, kan Jacob blive her.
Vi kan sige, at han er min. Så tager de ham ikke.
Og når du kommer tilbage, kan du bare hente ham.
Så er vi klar til at tage af sted.
Skal jeg ikke med dig, mor?
Selvfølgelig skal du det.
- Kan du sige tak? - Tak.
Katrine...
Så er vi i svensk farvand.
Tak.
Tekster: Steen Svanholm www.undertext.com