INSPIRERT AV VIRKELIGE HENDELSER
Jødene i Danmark har siden krigens start hatt særstatus.
Tyskerne lar dem være i fred fordi Danmark samarbeider.
Men om høsten bryter samarbeidet sammen.
Så fint han spiller.
De spiller fremragende. Jeg synes de er bedre nå.
De korte ermene, Christian...?
Ingen fiolinklang kan kompensere for at du går rundt med din lillebrors jakke.
Jeg kan nesten høre at du har for korte ermer. Er det ikke merkelig?
Det ser billig ut. Hva er det?
- Arne. - Hei, Miriam. Hva gjør du her?
De sa i synagogen at vi må flykte.
Mor og far har dratt til Dragør. De ber oss komme.
- Slapp av. Dere skal ingen steder. - Kan du passe på deg selv, Per?
Per har rett. Vi skal ikke til Sverige eller Dragør.
Vi skal i studio i neste uke.
- Hvordan vet du at de ikke vil ta oss? - Det er rykter. Det er rolig i byen.
- Det var Marcus Melchior som sa det. - Hva vet han om sånt? Sett deg.
Dette er ikke Polen, det er Danmark. I Danmark skjer det ikke sånt.
Bare slapp av.
Bare en fjollete tanke, hvor er sønnen min? Hvor er Jacob?
- Else passer ham. - Ja!
- Kan dere ikke spille, gutter? - Noe sakte?
Ta av deg jakken.
"Månen lyste stor og sval over jordkloden."
"Og den lille nattergalen sang for alle fugler."
"Alle jenter og gutter sov under himmelens stjerner."
"Ingen gjorde dem fortred. Det var en herlig fred."
"Alle som uten dom var satt inn i fengsel,"-
- "ble satt fri av smeden, som knuste det mørke veldet."
"Men det blinde, onde vesenet skumlet med de andre mørkemennene."
"Å, så forargerlig det var for dem."
God natt.
Har du begynt å lese dameblader?
Jeg leser en artikkel om hvordan ulike folk gestikulerer.
Gjett hvem dette er.
- Jeg trodde du kikket på jentene. - Det er Hitler.
Det er de Gaulle.
- Skal vi ikke legge oss? - Jo.
Sover han? Han sover.
- Jeg synes det er så varmt her. - Synes du det?
Det er noen som banker på.
- Har du invitert noen? - Nei. Jeg har ikke invitert noen.
Ja da. Rolig, rolig.
- Hei, Else. - De kommer.
Hvem kommer?
Miriam! Miriam! Else sier at tyskerne er her!
Jeg henter Jacob!
Hent pengene! Ta pengene!
Jacob.
- Hvor er pengene?! - I skapet!
- Kom, skatten min. - Hva skal vi?
Vi skal til mormor og morfar. Kom.
- Har du pengene? - Ta baktrappen!
- Bli med oss! - Ta baktrappen nå!
Av sted! Fortsett!
Arne. Har de dratt?
Ja. Jeg måtte gjemme meg i skapet.
De har smadret alt. De har smadret alt.
- Jeg fryser, mor. - Ja. Her.
Hjelp meg med klærne.
Hvor mye fikk du med deg?
150... 200... 350... 450...
Hvor mye har du der? Hva med i lommeboken?
- Hvor er resten av pengene? - Det er alt. Gitaren var litt dyr.
Hva har du tenkt på? Skulle det få oss til Sverige?
- Vi skulle dratt med foreldrene mine. - Jeg skal få oss til Sverige!
- Slutt! Ta det rolig. - Er dere sinte på hverandre?
Nei, vi er ikke sinte. Jeg skal sørge for at vi kommer oss til Sverige.
Vi må bare...
- Kaj! - Helvete heller!
- Du kunne sagt at du sto der. - Sjefen sier takk for kaffen.
Dere fikk noe å drikke på bryggeriet?
Vil du ta med litt til søsteren min?
- Hvem er det? - Stæhr. Det er meg han skal treffe.
- Hva skal dere gjøre? - Vet ikke. Han sa det var viktig.
N.B. Godt at du kunne komme.
Det ryktes at tyskerne er i gang med å ta jødene i København.
Det kan nok komme noen hit som vil over.
Jeg håper du og noen av de andre skipperne vil hjelpe.
Det skal du ikke være sikker på.
Hvis de er ute etter jødene, så kommer de vel hit også.
Nå samler vi folk, og så snakker vi om det.
Vi risikerer å miste både livet og båten. Hva om noen tyster på oss?
Det er jo det jeg har sagt hele tiden.
- Hva er i det for oss? - Hva mener du?
Jeg har hørt av fetterne mine i Dragør at det er gode penger i det.
Hva tar de for det der nede?
- 1500 per stykk. - Hva med de som ikke har penger?
I Dragør betaler de rike for de fattige. Det kan de gjøre her også.
Det er jo ikke helt rettferdig.
Hvis vi blir enige om å ta det samme som i Dragør, er det ikke så galt.
Hvis det er det som må til, så må det bli sånn.
Vi må komme oss av gårde.
Han har feber. Vi må finne en lege.
Sånn, ja. Og det samme her.
Ja, og her igjen.
Hva feiler det ham?
Det er ikke alvorlig. Han trenger bare penicillin og ro.
Kan vi kjøpe det av deg?
Jeg går ut fra at dere er på flukt?
Hvor er dere på vei?
Foreldrene mine dro over fra Dragør.
Det vrimler av Gestapofolk i København. Det går ikke.
Hva foreslår du?
De sier at Gilleleje er sikrest. Det er avsides, og det er ingen tyskere der.
Om det er farlig å dra til Dragør, hvordan kommer vi til Gilleleje?
Jeg kjenner en sjåfør som tar sjansen. Og dere får med litt mat.
- Takk. - Det er ikke noe å takke for.
Det er ren anstendighet.
- Hvorfor stopper du? - Det er tyskerne.
- Satan! - Vi må ta en annen vei.
- Det er ingen annen vei. - Det må det være.
Ta tingene deres og gå gjennom skogen.
- Vi har et sykt barn. - Gå gjennom skogen!
Det er noen kilometer til stasjonen. Derfra kjører toget til Gilleleje.
Gi oss 100 kroner tilbake, da.
Vi må be om minst 100 tilbake. Du fikk 200 av oss, og har kjørt oss halvveis.
Vi trenger de pengene. Vær så snill å gi oss dem tilbake.
- Kom. - Du kan ikke stjele pengene våre!
Miriam, vent. Miriam!
Tenk på familien din!
Ta ham.
Klunte!
Jeg vill ha bamsen min.
- Klunte! - Bli her!
Eckhaus?! Er det noen der?
Nei, de er ikke her.
Han har nesten ikke spist noe.
- Sover han? - Ja.
Det er ergerlig at den idioten kjørte av gårde med gitaren min.
Ja...
Med tanke på situasjonen er det kanskje like greit.
Du synes det likevel.
Om vi havner i Sverige, ville jeg kunnet spille på den der.
Tror du vi kommer dit?
Ja, om vi er nødt til å dra dit.
Kanskje vi kan dra hjem om en uke. Vi kan gjemme oss et sted.
Dra hjem til hva?
Til livet vårt. Til hjemmet vårt.
Jeg er redd.
Kom hit.
Gi meg gullet hun har rundt halsen.
Det er det eneste vi har å leve av når vi kommer over.
Om jeg ikke får gullet, kommer dere ikke over.
Den veien ned til havnen. Det står en og tar imot dere.
Emmet Levi, skoselger. Min kone og datter. Vi er takknemlige for hjelpen.
- Har dere penger? - Jeg har slekt i Stockholm...
Nei. Det er penger på bordet nå.
Hva har dere?
Vi har...
Vi har 200 kroner. Hør her...
Vent litt. Jeg kan...
- Vi sender pengene så fort vi kan. - Slipp meg.
Si hva jeg må gjøre. Si hva jeg må gjøre.
Vi har et barn! Du kan ikke bare gå!
Emmet!
Det virker som sognet har vokst. Har dere kontroll på det?
Vi sender dem over så fort det går. Det går nok bra.
Jeg har hørt at de må betale store beløp. At ikke alle har råd.
De som ikke har råd, får hjelp av de som har penger.
Jeg har hørt at folk får nei fordi de ikke har nok penger.
- Det er ingen som blir etterlatt. - Kjeldgaard har rett.
- Bare de som kan betale, får bli med. - Hvem er det som ikke tar dem med?
Blant annet din egen svoger.
- Passer de? - Ja, de er fine.
Kaj? Vi må ta en prat.
Jeg sitter og drikker her.
Utenfor. Nå!
Har du sagt nei til å ta med folk over fordi de ikke hadde penger?
- Hvem sier det? - Spiller ingen rolle. Er det sant?
Jeg blåser i hva de andre skipperne gjør, men du oppfører deg!
Hører jeg om at du nekter dem uten penger igjen, så får du et helvete!
Er det forstått?!
Bra. Da glemmer vi dette.
Hva er i veien med den mannen?
- Nå er alt i orden. - Så bra.
Niels Børge...
Om enkelte ikke klarer turen til Sverige, kan vi jo hjelpe til.
Hva er det du vil si?
Om noen har problemer, kan vi passe barna deres til de kommer tilbake.
Men det er jo deres barn...?
Selvsagt.
Vent der. Det ligger noen der borte.
Arne, vær forsiktig!
- Hvem er du? Er du alene? - Ta det rolig.
Nei, jeg har med min kone Miriam og min sønn Jacob. Jeg heter Arne Itkin.
God dag. Emmet Levi.
Min kone Julie og min datter Sarah.
- Vi prøver å komme til Gilleleje. - Vi har nettopp vært der.
- De tar bare med seg de rike. - Hva?
- Uten penger kommer dere ikke over. - Foreldrene mine i Sverige har penger.
Man må ha dem i hånden. Ellers har man ingen sjanse.
- Hva skal vi gjøre? - Vi kan ikke snu nå.
Ta det rolig. Vi kommer sikkert over.
Jeg synes jeg har sett deg før.
- Ja, jeg er musiker. - Jazzmusiker, ikke sant?
Jo.
Vi vet veien til Gilleleje.
Det er fem kilometer til toget.
Kan dere vise oss veien? Om dere hjelper oss, hjelper vi dere.
Slutt, pappa! Det gjør vondt!
- Slutt, pappa! Det gjør vondt! - Emmet, slipp hånden hennes.
Kom!
- Unnskyld - Rolig.
Arne, kan du passe på dette?
Vær vennlig å gi meg lommeboken min.
- Hva? - Du har tatt lommeboken min.
- Hva er det du sier? - Du har tatt lommeboken min.
- Du tok den nå nettopp. - Det gjorde jeg ikke.
Jeg er sikker på at han har tatt lommeboken min.
Jeg har den ikke på meg mer. Den er her. Jeg kjenner den.
Du har tatt lommeboken min!
Emmet...
Hvorfor gjorde du det?
Du kan ikke hjelpe til med noen ting. Hvem faen tror du at du er?
- Emmet! - Ingen kan hjelpe oss!
Unnskyld. Han er ikke seg selv.
Emmet!
Ikke vær lei deg.
Jørgen har nettopp vært i København.
Vi er en gruppe som har begynt å hjelpe folk over.
N.B. tar seg av innkvarteringen. Kaj representerer skipperne.
- Og dette er Kjeldgaard, presten vår. - Hei.
Jørgen sier at mange kommer med kveldstoget.
Vi har styr på overfartene. Hva trenger vi en student til?
Har dere det? Jeg har hørt at dere ikke tar med alle.
- Skipperne utsetter seg for risiko. - Det forstår jeg.
Jeg har med meg litt penger fra København. Kan det være til hjelp?
Hvor mange kommer i kveld?
Jeg har 22 på listen, men det kan bli flere.
- De kommer ikke over i natt. - Hva faen mener du med det?
- Snakk rolig. - Det blåser for mye i natt.
- Vi må innkvartere dem i byen. - Det er for risikabelt.
Folk vil legge merke til dem.
Drøyt 20 mennesker klarer vi.
- Hvem er det? - Hans Juhl, SS-offiser fra Helsingør.
- Det svinet burde bli skutt. - Han er like dansk som deg og meg.
Så du bør dempe deg litt.
Toget er på vei inn. Vi må stoppe det før det kommer til Gilleleje.
- Jeg trenger hjelp. - Jeg blir med.
Jeg vil også hjelpe til.
- Det er snilt, men du har misforstått. - Jeg vet hva det handler om.
Og jeg vil hjelpe til.
Greit. Da stikker vi.
Vent der.
Det er mer enn 22.
Alle kan ikke bli med til byen. Noen må være i sommerhusene.
Ja, så mange som mulig.
Om dere venter her... Og dere samler dere her...
- Kan dere stille dere der borte? - Hvor er Jacob?
- Jeg sa at han skulle vente her. - Jacob?!
- Har du sett moren min? - Hva heter hun?
- Miriam... - Miriam!
Jacob! Jacob...
Tusen takk. Kan du hjelpe oss over?
Ingen drar over i natt. Vi deler dere i mindre grupper.
- Jeg heter Arne Itkin. - Niels Børge. Bli der, jeg kommer.
Den første gruppen blir med meg. Resten blir her.
Sånn ja, skatten min.
Hør her... Hallo!
Vi skal til en gård i nærheten. Der kan dere være i sikkerhet og få litt mat.
Så bli med oss. Bli med her.
Miriam!
Kommer du?
Trenger du hjelp?
- Hvor mange elever er det? - 600.
Vi hilser Guds utvalgte folk velkommen.
Miriam, løp! Det er en felle!
Arne... Arne!
Sett dere ned.
Jacob... Når jeg sier ifra, løper du alt du kan gjennom skogen.
Stille!
Løp, Jacob!
Løp, Jacob! Løp! Raskere!
Kom igjen nå! Løp!
Ser du noe?
Nei, vi går tilbake. Det er ikke noe der.
Jacob? Nå må vi være helt stille.
Vi går tilbake og prøver å finne mamma. Forstår du?
Musestille.
Kom...
- Stå helt stille. - Hva var det?
- Hørte du det også? - Ja.
- Stå stille. - Der var det igjen.
Jeg hører det ikke mer.
Rolig. Det er meg. Vil noen ha en sigarett?
Jacob! Jacob!
Jeg vil si noe som jeg normalt ikke ytrer meg om.
Som alle andre prester har jeg fått et hyrdebrev fra biskopen i København.
"Overalt der jøder forfølges av rasemessige eller religiøse årsaker,"-
- "er det den kristne kirkens plikt å protestere."
"Kirken protesterer fordi jødeforfølgelsen"-
- "strider mot menneskesynet og nestekjærligheten"-
- "som følger det budskapet Jesu Kristi kirke er satt til å forkynne."
"Ethvert menneskeliv er dyrebart i Guds øyne."
"Det fins en forståelse for vår plikt til å være lovlydige medborgere"-
- "som ikke trosser dem som utøver myndighet over oss."
"Samtidig er vi i vår samvittighet bundet til å hevde retten"-
- "til å protestere mot enhver krenkelse."
"Uansett religiøst syn, vil vi kjempe for at våre jødiske søsken"-
- "får nyte den friheten som vi setter høyere enn livet."
"Derfor skal vi i dette tilfellet utvetydig vedkjenne oss ordet om"-
- "at vi heller vil lyde Gud enn mennesker."
Takk.
Pappa...
Nå er det ikke langt igjen. Vi skal finne noe å spise. Kom.
Hva har du gjort, Emmet? Hvorfor gjorde du det?
Hva har du gjort?
Han bare lå der.
Kom her! Kom.
- Navn? - Isaac og Rebecca.
Hvor mye har dere?
- Vær så god. - God tur.
- Hvor mye har dere? - Vi har ingen penger.
Dere må hjelpe henne. Hun har nettopp mistet mannen sin.
- Hva heter du? - Julie Levi.
- Og barnet? - Sarah Levi.
Og ditt navn?
Jeg tar neste.
- Er du sikker? - Ja.
Takk for hjelpen!
Jeg håper du finner mannen din og barnet ditt.
- Jeg trodde dere ble tatt. - Det ble vi også.
Noen danske nazister tok oss. Har du sett kona mi?
Hun er nede ved havnen. Kom, kom!
- Miriam! Miriam! - Arne?
- Mamma! - Arne! Jacob!
Gestapo kommer!
Vent på meg! Vent! Arne, bli der.
- Arne! Arne, vent! - Vi må vekk!
Kom igjen, for faen!
- Skyt, da! - Få ut dem fra båten!
Ut derfra!
- Ut med dem! - Hva slags sneglefart er dette?
Ti jøder på båten. Skipperen kom seg unna.
Ingen jøder her i byen, hva?
Danmark er fortsatt et demokrati. Vi kontrollerer ikke alt.
- Hvor er de andre? - Det kan jeg ikke si.
Fint. Men da overtar jeg kommandoen her i byen.
Havnen og alle båter skal gjennomsøkes. Straks!
- Kan du bruke en sånn? - Jeg var til førstegangstjeneste.
- Du, da? - Nei, de ville ikke ha meg.
- Hvor gammel er du, gutt? - Seks.
De er på vei hit.
Kan jeg sette meg?
Tusen takk. Jeg beklager... vårt lille intermesso.
Jeg beklager at jeg ikke kan by på kaffe. Det er vel tidenes ulempe.
Jeg føler på meg at Deres folk har bedre lokalkjennskap enn mine.
Derfor skal mennene Deres gjøre grundige husransakelser i hele byen.
Vi er enige om at De har overtatt den høyeste politimyndighet.
Jeg beordrer Dem til å få folkene Deres til å delta i ettersøkingen-
- etter jødene som vi begge vet fins her i byen.
- Det strider mot reglementet. - Hva slags regler er det?
Det som tyskere og dansker er blitt enige om angående tyske anliggender.
I og med at De har kommandoen, er dette et tysk anliggende.
Dermed kan De ikke benytte Dem av danske betjenter.
Var det alt?
Ja vel.
Han har gått. De to må ut herfra nå.
Jeg tar dem med hjem til meg.
Tusen takk for hjelpen.
Du kommer ikke til Sverige i natt. Det er for mange nazister i byen.
Men jeg tror jeg har et sted. Kom!
Kom! Det er der oppe. Fort.
Skynd dere litt! Kom!
Hva gjør du her? Jeg trodde du hadde stukket av.
Hvor skulle jeg ha dratt? De har tatt kutteren min.
Kom hit...
Ikke nå, Kaj. Maten skal til kirken.
Vi må vekk fra byen. Vi drar til Sverige.
- Til Sverige? - Jeg har penger.
Vi får det bra der borte.
- Ellen... - De trenger hjelp. Vi må hjelpe dem.
- Ellen! - Jeg mener det. La meg være.
Niels Børge og Katrine tar vare på deg. De er snille.
Jeg skal bare finne mamma, så kommer vi tilbake.
- Lover du det? - Ja, det lover jeg.
Prøv å sove litt nå.
- Er det sikkert at kona mi er i kirken? - Ja, men du bør bli her.
Jeg kan ikke la henne være der alene. Det skjønner du vel?
Ta av deg de København-klærne. Du kan låne klær av meg.
- Ja, jeg skal finne noen. - Takk.
Du kan begynne med denne.
Det går nok bra.
Ta denne.
Vil du ha et eple?
- Er vi ikke for mange her? - Det er det beste vi kan gjøre nå.
- Hva skjer om de kommer? - Dere er trygge i Guds hus.
Kjeldgaard. Dette er Arne Itkin. Hans kone er der oppe.
Tusen takk.
Miriam?
Miriam!
Arne... Arne!
Arne! Arne!
- Hvor er Jacob? - I sikkerhet.
- Har du satt ham igjen? - Nei, nei!
Niels Børge og kona hans passer ham.
Vi må bort herfra. Jeg avskyr å være her.
Det skal vi. De prøver å finne en løsning. Men vi må bli en stund.
Ta det rolig.
Jeg var så redd. Jeg var så redd jeg ikke ville få se deg igjen.
Hva skal vi gjøre? Jeg må kile, kile, kile.
Nei, de fortsetter! Nå kommer de. Og som de kiler!
Er du trøtt, Klunte? Klunte er trøtt.
Da skal vi legge dynen over deg her.
- Får han ikke sove? - Han sov, men våknet av et mareritt.
Lille gutten...
Det er ikke noe jeg heller hadde villet gi deg. Det vet du vel?
Ja...
Juhl vil gjennomsøke hele byen. Vi må få dem ut nå.
Du vet at det er 80 personer der?
Hvordan skal vi få ut så mange uten at Gestapo oppdager det?
Vi må barrikadere kirken. Jeg vet ikke hvordan man slåss.
Jeg er prest. Men jeg fastholder at det sikreste stedet er kirken.
Vi tar dem ut gruppevis til sommerhus og gårder der de andre flyktningene er.
Det er en veldig farlig plan.
- Vi kan kjøre dem med melkebilen. - Ja, det gjør vi.
Vi bruker trillebår for de som ikke kan gå. Jeg har en i garasjen.
Jeg vil ikke være med på dette mer. Jeg er ikke med på det.
Gjennomsøk alle båter i havnen.
Vi må finne dem. Når dere finner dem, rapporterer dere det straks. Oppfattet?
Her har vi jo den ettersøkte skipperen.
Det er mange gode mennesker her. De vil få oss ut herfra.
Vi får det bra i Sverige. Vi kan dra til Stockholm.
Jeg kan starte et nytt band. Et storband.
Det er mange gode skoler der oppe. Det tror jeg.
Jeg skal jobbe for at han kommer inn på en av de beste.
Hvorfor lyser det på kirken?
Noen har angitt dem. Satan!
- Er kirken omringet? - Alle er på sine plasser.
Det er det tyske sikkerhetspoliti! Jeg vet at dere er der inne! Åpne!
En gang til.
Jeg beordrer dere til å åpne. Nå!
- Hva kommer til å skje med Jacob? - Han klarer seg.
- Jacob har det bra der han er. - Hvorfor kom du? Nå tar de oss begge.
Åpne!
Kom her! Lås opp!
Kom igjen! Gjør det. Lås opp!
- Gjør det nå! - Jeg har gitt dem mitt ord på...
Så fjern deg, da!
Det sitter en nøkkel på andre siden.
Dere har ett minutt på dere. Så kaster vi inn granater.
Hører dere det? Ett minutt!
Miriam...
Reis deg. Reis deg, sier jeg.
Kom bort hit. Stopp! Hopp opp her.
- Jeg er redd. - Hold deg der.
Ti sekunder.
- Kom opp! - Jeg kommer nå.
- Klatre opp i spiret. - Kom!
Jeg finner et annet sted. Fortsett opp i spiret!
Hva er det som har skjedd?
Det var ikke jeg som anga dem. Hører du hva jeg sier, Katrine?
Jeg vil at du skal gå.
- Det var ikke meg. - Gå nå. Jeg vil aldri se deg mer.
Jeg har ingen bror mer.
Gå nå.
Det gikk strålende. 83 pågrepne.
Jeg skal ikke glemme å gi deg lovord i rapporten.
Ned med deg.
Du der. Ned med deg.
Jøde, kom ned!
Nå blir du med her.
Inn!
Det er mye godt i deg.
Stikk nå.
Gå.
Du er en fri mann.
Kan du ikke bare la meg gå?
Hva er det du vil?
Så si noe!
Fru Itkin?
De har dratt nå.
Jacob er hos oss. Han har det bra.
Vent, så skal jeg hjelpe deg ned.
- Hei, skatten min. - Mamma!
Hei! Hei...
Hvor er pappa?
Du skal ikke spørre så mye.
Vi skal dra med tog. Vi skal besøke mormor og morfar.
- Kan jeg få snakke med deg? - Selvsagt.
Jeg er straks tilbake.
Jeg ville ikke si noe mens Jacob hørte på.
Men om det kan hjelpe deg, kan vi ta ham.
Hva mener du?
Jeg sier ikke at det vil skje noe,-
- men for sikkerhets skyld kan Jacob bli igjen her.
Vi kan si at han er min. Da tar de ham ikke.
Og når du kommer tilbake, kan du bare hente ham.
Da er vi klare til å dra.
Skal jeg ikke bli med deg, mamma?
Jo, det er klart at du skal det.
- Kan du si takk? - Takk.
Katrine...
Nå er vi i svensk farvann.
Takk.
Etter tragedien i Gilleleje ble flukt- veien over sundet bedre organisert.
Mer enn 7000 jøder, 95 % av Danmarks jøder, nådde sikkerheten i Sverige.
Skipsmekler Niels Børge Lund Ferdinandsen, 1921 - 1994.
Takk for alt du ga meg i livet. Jeg savner deg.
Tekster: Evy Hvidsten www.undertext.com