PALATUL BUCKINGHAM, 1947
Traducerea şi adaptarea: Little Badger
BluRay sync: BLU DUAINE blu.duaine@protonmail.com
== Thanks goes to explosiveskull == - www.addic7ed.com -
Pentru obţinerea cetăţeniei britanice, Alteţa Sa regală
prinţul Filip al Greciei şi Danemarcei
- renunţă la cetăţenia sa greacă… - Poftiţi, dle.
…şi la toate titlurile străine.
Şi, de acum înainte, va fi cunoscut ca locotenent Filip Mountbatten, Marina Regală.
Şi aici.
Filip Mountbatten…
Eu…
Îţi acord ţie şi moştenitorilor tăi de stirpe bărbătească,
născuţi din căsătorie, demnităţile de baron de Greenwich,
conte de Merioneth şi duce de Edinburgh.
Şi Cavaler Companion
al Ordinului Jartierei.
- Felicitări. - Mulţumesc, dle.
- Foarte bine. - Mulţumesc.
Da.
Şi?
Ei au reuşit. Eu am reuşit.
Cred că ar fi preferat un marchiz drăguţ şi rozaliu
ca un cocoş de munte din Scottish Borders.
Eşti sigură că n-ai fi preferat unul ca ăla?
Cineva cu un titlu mare, decît un Charlie Kraut fără casă?
Nu.
Ăla ar fi fost foarte antiseptic.
Chiar trebuie să fumezi? Ştii cît urăsc asta.
Păcat. Pentru că mie îmi place atît de mult.
Dar, ca alte lucruri măreţe, o să renunţ la toate pentru tine.
Încă mai ai 24 de ore ca să te răzgîndeşti.
Crezi că mă pot răzgîndi după toate alea?
Nu. E prea tîrziu.
- Am renunţat la mine însumi. - Sau ai cîştigat cel mai mare premiu.
Asta sigur cred ei.
Domnule.
Asta cred şi eu.
Ai grijă.
Ne vedem mîine.
Încearcă să dormi.
Şi tu.
Petrecerea de burlac a unui ofiţer de marină? Şansa ar fi un lucru bun.
Mulţumesc.
Sezonul 1, Episodul 1
O întrebare pentru amîndoi.
O pată de sînge în saliva mea ieri dimineaţă.
- Ar trebui să-mi fac griji? - Nu sunt doctor, dle.
- Dacă sunt doar pete, dle… - Au fost.
Probabil e doar vremea rece. Vine direct din spatele gîtului.
Vremea rece. Asta am gîndit şi eu.
Şi trăsura va fi rece, Peter.
Am aranjat să fie sticle cu apă fierbinte, dle.
Foarte bine.
Pentru numele lui Dumnezeu, James!
Greu mai prinzi gulerul ăsta!
- Scuze, dle. Aproape am terminat. - O faci intenţionat!
Dle, nu vom lăsa un fleac ca un guler să ne agite, nu-i aşa?
Nu, mulţumesc, James. Dle, privirea în faţă. Bărbia sus.
Era o domnişoară pe nume Sally,
care se bucura de un flirt ocazional.
Stătea în poala unui tip bine înzestrat
şi ţipa, "Domnule! Sunteţi chiar pe aleea mea!"
Bun.
Era o bătrînă contesă de Bray,
şi…
poate veţi crede că e ciudat cînd spun
că în ciuda poziţiei ei înalte, rangului şi educaţiei…
Maiestate.
…întotdeauna scria "cunt" (pizdă) cu K.
Mergem?
Arăţi minunat.
Vei fi bine.
În regulă.
Începem.
Mai încet.
Suntem ultimii?
- Da, dle. - Bun.
- Vino, Winston. - Stai, stai, stai.
Acum!
Winston n-are ruşine?
E o nuntă regală, nu un turneu electoral.
E scandalos.
Dar trebuie să-l admiri.
Săracul Attlee. E prim-ministrul nostru.
- Nimeni nu s-a ridicat pentru el. - Da.
Nu, nu.
Winston încă crede că este tatăl naţiunii.
Toată chestia asta cu triumful lui Mountbatten. El a pus la cale totul.
Omul care a renunţat la India.
Dragii mei,
ne-am adunat astăzi aici, sub ochii lui Dumnezeu,
şi în faţa acestor credincioşi,
pentru a uni acest bărbat şi această femeie
în sfînta căsătorie.
Cine o dă pe această femeie să se căsătorească cu acest bărbat?
- Eu, Filip… - Eu, Filip…
te iau pe tine, Elisabeta Alexandra Mary.
…te iau pe tine, Elisabeta Alexandra Mary.
Ştii de ce cele trei surori ale lui nu sunt aici?
- Toate sunt măritate cu nazişti! - Mai taci!
Nazişti importanţi!
Eu, Elisabeta Alexandra Mary…
te iau pe tine, Filip…
…te iau pe tine, Filip…
să-mi fii soţ.
…să-mi fii soţ.
Să te am şi să te păstrez…
de azi înainte…
…de azi înainte…
- la bine, la rău… - …la bine, la rău…
- la bogăţie, la sărăcie… - …la bogăţie, la sărăcie…
- în boală şi în sănătate… - …în boală şi în sănătate…
să te iubesc, onorez, şi să-ţi dau ascultare.
- "Ascultare"? - Ea a insistat.
S-a discutat.
Şi să-ţi dau ascultare.
…să te iubesc, onorez, şi să-ţi dau ascultare…
- pînă cînd moartea ne va despărţi. - …pînă cînd moartea ne va despărţi.
- Perfecţiunea întruchipată. - Alteţă…
Trebuie să i-o recunoşti. E o adevărată victorie.
N-a existat o singură persoană care să sprijine căsătoria.
Niciun aliat la Curte sau în guvern.
Şi totuşi, iată-ne.
Absolut divin. Putem avea familia mirelui, te rog?
Ne-a făcut cu capul pe toţi.
Şi de-abia a deschis gura cînd a făcut asta.
- Ai supraestimat-o. - Tu ai subestimat-o.
În ultimele 48 de ore, realitatea s-a făcut înţeleasă.
Cu familia lui Filip.
Vrei să te uiţi la mamă?
- Tocmai a ieşit din sanatoriu, am auzit. - Şi e îmbrăcată ca o călugăriţă.
- Suntem gata? Unu… - O călugăriţă hună.
Unu, doi, trei.
Foarte bine.
Priviţi spre mine, vă rog. Suntem gata?
De-a dreptul magnific. Mulţumesc, mulţumesc.
Maiestăţile Voastre?
E de-a dreptul fermecător. Suntem gata?
Mulţumesc.
- Ce e aia? - Acest cadou e de la mine.
Îl pot deschide?
Oh, tată!
Dacă a ta…
căsnicie e la fel de fericită cum a fost a mea,
nu vreau să ratezi nimic.
Lilibet? Ne aşteaptă.
Mulţumesc.
Pune-o înăuntru.
- Bertie? - Eşti gata?
Toată lumea e gata? Margaret?
- Domnule. - Mulţumesc.
Mulţumesc.
Îl vrem pe rege! Îl vrem pe rege!
12 LUNI MAI TÎRZIU
Însărcinată în 8 luni, Seacliffe Beach
Filip şi Charles, Insula Lindisfarne
Botezul Annei
Poză de familie, Balmoral
Echipa de canotaj Malta, 1951
Finalele de canotaj ale Marinei Regale, Malta
Trageţi! Trageţi, ticăloşilor!
Toată lumea înăuntru. Începem.
Mulţumesc mult că ai venit. Bun, aţi ajuns!
Bun, haideţi, voi doi, înăuntru. Nu putem începe fără voi.
- Băieţi, haideţi. - Da, doamnă.
Mulţumesc.
Doamnelor şi domnilor, vă rog să tăceţi pentru Alteţa Sa regală, prinţesa Elisabeta.
Mulţumesc, Martin.
După cum sunt sigură că ştiţi cu toţii,
curînd, dragul meu soţ nu va mai fi locotenentul Mountbatten
ci locotenentul-comandant Mountbatten.
Mulţumesc foarte mult.
Ceea ce, înţeleg că implică
un nou inel de aur pentru mine pe care să ţi-l cos pe uniformă!
O jumătate de inel de aur, draga mea. O jumătate de inel de aur, domnilor.
Aşa că am cerut celor mai importanţi doi oameni de aici să facă prezentarea.
Alo? Charteris. Da?
Foarte bine.
Iată-ne. Bravo, Charles, foarte bine!
Mulţumesc. Mulţumesc.
Un telefon important de la Londra, doamnă.
Charles! Anne!
Copii! Aşteptaţi! Aşteptaţi.
Aşteaptă în camera verde de desen, doamnă.
- Bun. - Unde e bunicul?
E sus, cu doctorii.
Acum, tu aşteaptă cu bona şi ne întoarcem într-un minut.
Charles, aşteaptă. Vino aici. Bine?
- Mami. - Sunt aşa bucuroasă că eşti aici.
- Am venit cît am putut de repede. - Ştiu.
- Doamnă, îmi pare nespus de rău… - Bunico.
Îl operează.
Au trecut două ore.
E aici.
Sunt fericit să spun că procedura a decurs bine,
şi că starea post-operatorie imediată a Maiestăţii Sale e satisfăcătoare.
Mulţumesc, doctore.
Astea sunt veşti bune, nu-i aşa? Da. Te simţi bine?
…după numărarea voturilor,
Winston Churchill e din nou prim-ministru
al Marii Britanii şi al Irlandei de Nord.
După ce partidul Conservator a realizat un mic…
Fără bacon.
Puţin bacon nu strică, nu-i aşa, Gerald? Au trecut cinci săptămîni.
Hai să răcim ăsta.
Şi asigură-te că oul e bine făcut şi fără coajă ca să nu se irite.
Şi opreşte zgomotul ăla. Va fi prim-ministru şi mîine.
- Eşti gata? - Gata.
Hai să-l punem pe picioare.
…care a preluat funcţia la 83 de ani.
Aşteptăm anunţul noului Cabinet în zilele următoare.
Bună dimineaţa, Maiestate.
- Prima dvs zi înapoi la treabă. - Cine a cîştigat?
Cine a cîştigat?
Dl Churchill, Maiestate. Cu 17 voturi.
Bravo lui! Nu m-ai auzit spunînd asta.
…dl Winston Churchill.
Tot încearcă să-l ţină pe dinafară,
iar el tot revine.
…şi un moment fericit, să fiu ales pentru a doua oară,
ca prim-ministrul vostru.
Această naţiune are nevoie de cîţiva ani
de administraţie puternică, stabilă şi experimentată.
Felicitări, dle. Dr-ul Moran e aici pentru dvs.
Da, tocmai ai cîştigat alegerile generale, dar…
155 cu 90.
Ne putem descurca mai bine, Winston.
Vrei să te uiţi la asta pentru mine?
În război, am folosit matematicieni să decodăm indescifrabilul.
Am nevoie de un expert care să înţeleagă jargonul.
Îmi ascund ceva?
N-aş fi excesiv de îngrijorat pentru plămînii omului.
Şi, dată fiind vîrsta lui, şi că e fumător…
inflamaţia catarală nu e atît de neobişnuită.
Dar aş fi îngrijorat pentru bronhoscopie.
N-ar fi făcut asta dacă nu căutau ceva mult mai grav.
Şi în mod vizibil au omis să menţioneze rezultatele.
În schimb, au vorbit despre rezecţia plămînului.
Pe care au făcut-o datorită "modificărilor structurale".
Ce sunt modificările structurale?
Asta spun doctorii cînd evită folosirea cuvîntului
care aproape descrie inevitabilul.
Cine e acest om?
Doar puţin.
Nu vreau să exagerăm.
Nu vreau nici să par bolnav.
Un bolnav…
rege nu e bun nimănui.
Trebuie să nu existe slăbiciuni.
Nicio vulnerabilitate.
Mulţumesc.
"Evening Chronicle"! "Evening Chronicle"!
- Ce-i ăla? - Un fotoliu, dle.
- M-am gîndit că, un om de vîrsta sa… - Nu se va aşeza. Scapă de el.
Dl Churchill, Maiestate.
Maiestate…
Oamenii au grăit.
Partidul dumitale a cîştigat alegerile,
şi ca… ca suveran al lor,
vă invit să formaţi un guvern în numele meu.
O onoare pe care o accept cu recunoştinţă.
Dragul meu Winston. Felicitări.
Ar fi groaznic de neconstituţional din partea mea să spun cît de fericit sunt?
Mi-au lipsit conversaţiile noastre săptămînale.
Predecesorul tău e un bun parlamentar.
Un om de treabă.
Dar, ca şi companie, ca şi companion…
Un taxi gol a oprit la Camera Comunelor, iar dl Attlee a coborît.
Aşa e.
Acum mă poţi felicita şi pe mine în schimb.
Pentru ce?
Pentru însănătoşirea mea rapidă.
Da.
Se pare că mi-am revenit mult mai repede decît s-au aşteptat oamenii.
Da.
Nu sunt sigur că mi-am imaginat vreodată cum e să respiri cu un singur plămîn.
S-a dovedit că nu e aproape nicio diferenţă.
Bun. Bun.
Totuşi… probabil ar fi înţelept s-o las pe prinţesa Elisabeta
să facă turul Commonwealthului?
Ce spui?
- E în stare s-o facă? - Da, aşa aş spune.
În plus… trebuie să începem s-o introducem încetişor, nu-i aşa?
Trebuie?
Să ne gîndim la viitor.
La viitorul îndepărtat.
- Bine aţi revenit, dle. - Ce e asta?
- E teleimprimatorul. - Hai să-l punem sus.
- Totul e cum era înainte, dle? - Da!
Totul e exact cum era înainte.
Doamnelor… Doamnelor… Acum… Cine e asta?
- Dra Venetia Scott, dle. - O nouă adăugare.
- Una bună, aş spune. - Mulţumesc, dle.
Mereu am sperat să mă întorc aici.
Ne laşi un moment, te rog, Jock?
Mulţumesc.
Cum a fost regele?
A vorbit mult despre recuperarea sa. A spus de multe ori că "şi-a revenit".
Ceea ce mereu te face să te gîndeşti la ce e mai rău.
Ca să nu mai spun de machiaj.
Era fardat.
Bietul om.
E cancer.
Poftim?
- Cine ştie? - Nimeni.
Cu atît mai puţin el.
- Dle? Prînzul. - Hai să-l luăm aici.
Să vedem ce-au servit în ultimii cinci ani.
- Deci e pe moarte? - Toţi murim.
Asta defineşte viaţa.
Va muri mîine? Nu.
Dar poimîine? Răspoimîine?
Ţara are nevoie să fie condus de cineva puternic.
- Eu sunt puternic! - Eşti şi obosit, Winston.
Amîndoi suntem.
O situaţie ca asta ar necesita o mare energie.
Şi n-o să te mint.
M-am gîndit să demisionez pentru binele lui Anthony.
Pentru binele tău.
Dar apoi mi-am dat seama că o astfel de situaţia ar necesita şi guvernare.
Partidul are nevoie de mine. Ţara are nevoie de mine.
Ea are nevoie de mine.
- Cine? - Ea!
Oh, ea.
Aici este sufrageria din Clarence House către bucătăria din Clarence House.
Sufrageria către bucătărie.
- Sufrageria către bucătărie! - Da. Sufrageria către bucătărie!
Să-l ia naiba!
Bun, verifică circuitele şi măreşte amperajul siguranţei.
Bun, am plecat.
- Micul dejun cu mama ta? - Şi cu Margaret.
Imaginează-ţi. Verific materiale pentru perdele într-o oră.
Da.
Hai să alegem perdele.
- Încotro, doamnă? - Palatul Buckingham, te rog.
Palatul Buckingham.
Înţeleg.
Regina a cerut să te vadă.
Da, abia aşteptăm să-l vedem pe doctor după aceea.
- Mulţumesc. La revedere. - În camera de desen!
- Acum? - Da.
Amîndurora ne place mult să locuim la Clarence House,
iar el are tot felul de idei despre cum s-o modernizeze.
De fapt, chiar e ingenios.
- Acum, Peter. - Maiestate. Alteţele Voastre regale.
Trebuie să iau o decizie legată de Crăciun.
Spune-mi, crezi că regele se va simţi destul de bine să meargă la Sandringham?
Da. De fapt, cred că i-ar face bine.
- Deci s-a decis. - Vei merge şi tu?
Eu?
Normal că nu. Peter îşi va petrece Crăciunul acasă, cu familia lui.
Mă gîndeam doar la tata.
Dată fiind situaţia, n-ar trebui scăpat din ochi.
Asta-i adevărat.
- Ţi-e foarte devotat. - Lăsaţi-mă să discut cu Rosemary.
Oh, nu. Nici nu se pune problema.
De ce, mami? Lasă-l pe Peter să discute.
- S-a oferit. - Foarte bine.
Dar, ca soţie, ştiu care ar fi răspunsul meu.
Mi-aş vrea soţul acasă de Crăciun cu copiii lui.
Scuză-mă.
Am văzut aia.
Ce? Nu, n-am terminat.
Privirea aia dintre voi doi.
- Margaret! - Trebuie să nu spui nimănui.
Toate ziarele cred că sunt Johnny Dalkeith sau Billy Wallace.
- Şi mami şi tati, apropo. - Sunt doar băieţi. Pe cînd Peter e…
Nu, chiar înţeleg atracţia faţă de Peter.
Dar e însurat.
Doctorul Weir, Maiestate.
Mi-ai spus că, după operaţie,
m-aş putea aştepta la ceva… dureri musculare,
ceva dificultăţi de a respira.
Dar nu mi-ai spus despre asta.
- Tusea a revenit? - Da.
- Cît de des? - Tot timpul.
La momentul operaţiei, după cum ştiţi, s-au descoperit modificări structurale.
Desigur. Blocajul din plămîn.
E vremea să dăm acelui blocaj un nume, dle.
A fost o tumoare.
O tumoare malignă.
Înţeleg.
- Dar… am îndepărtat-o? - Da.
Deci ce e asta?
Am îndepărtat plămînul stîng, dle. Dar cel drept…
are mai puţine blocaje, dar totuşi semnificative.
Deci, ce urmează?
Ce urmează?
Am argumentat că Maiestăţii Sale ar fi trebuit să i se spună atunci.
Un pacient are dreptul să ştie imaginea de ansamblu.
Dar am fost respins. Teoria a fost că, dacă Maiestatea Sa se simţea vindecată,
s-ar arunca în muncă fără stres nejustificat şi fără griji.
Am două întrebări.
Cine ştie imaginea de ansamblu?
În afară de chirurgi?
Poate prim-ministrul, dle.
Fireşte.
Dar nu şi regina?
- Nici altcineva din familia mea? - Nu, dle.
Şi a doua întrebare?
E imposibil de spus, dle.
Înţeleg că chirurgii au făcut tot ce-au putut.
Şi?
Ar putea fi vorba de ani.
Foarte probabil… luni.
Mulţumesc.
Crăciun fericit!
Haide.
Uite…
Frumos. Chiar frumos.
Mulţumesc.
Mulţumesc. Mulţumesc.
Foarte bine. Charles, vino.
- În regulă. - Nu, mami.
Dnă, Maiestatea Sa v-a solicitat să mergeţi în biroul său.
O cerere urgentă, doamnă.
În regulă.
Îi iei tu?
Mă întorc curînd.
Şi-am plecat!
În caz că te întrebi, n-am nimic anume de spus.
Am vrut doar să petrec timpul cu tine.
Dacă vrei să mă întrebi ceva, fă-o.
Sunt o pacoste?
Cutiile…
Nu şi dacă te ocupi de ele.
- Chiar şi de Crăciun. - Chiar şi de Crăciun.
Ce e înăuntru?
Tot ce vor să ştiu, pun deasupra.
Tot ce preferă să nu ştiu,
şedinţe ale Cabinetului, informări ale ministerului de Externe,
le înghesuie la fund.
Şi de asta… primul lucru pe care-l fac cînd nimeni nu se uită, e asta.
Vrei să iei aia? Mulţumesc.
Da.
Nu te saturi de toate astea?
Ba da.
Şi nu te simţi singur?
Uneori.
De-asta e atît de important să ai lîngă tine persoana potrivită.
Am fost foarte norocos în privinţa aia cu mama ta.
Cum e omul tău?
Filip?
Păi, el…
Mi-e teamă că devine vînător de cusururi.
Un ce?
Ştii că renovăm Clarence House să o facem casa noastră permanentă?
Da.
De cînd a început să supravegheze lucrul,
nu se poate uita la nimic fără să-i vadă cusururile.
"Întrerupătorul ăla e prea sus. Iar mînerul uşii e greşit."
"Nu fii prostuţ," spun eu. "O clanţă e o clanţă."
Ar trebui să fac un efort mai mare cu el.
Du-l la vînătoare.
- I-ar plăcea asta? - Da, cred că i-ar plăcea.
Iar cînd te vei simţi mai bine, ne vom întoarce în Malta
şi va fi din nou în Marină, şi totul va fi bine.
Desigur.
Dar, între timp… Încă nu mă simt destul de bine ca să călătoresc.
Nu pe distanţe lungi, oricum.
Ceea ce mă aduce la apropiatul tur al Commonwealthului.
Mă întrebam dacă ai vrea să fii în pielea mea, ca să zic aşa.
Sănătatea mea se îmbunătăţeşte, dar încă nu sunt destul de bine.
- Dacă crezi că sunt capabilă. - Vei fi bine.
- Unde este? - Păi…
Ceylon. Australia.
Apoi în Noua Zeelandă. Bermude.
Şi există discuţii să începem în Kenya.
Foarte bine!
Bun, vom fi plecaţi luni întregi.
Da. Dar ar însemna atît de mult pentru tata s-o facem.
- Ce-ar trebui să fac în tot acest timp? - Nu-ţi face griji, te vom pune la treabă.
Munca mea e ca ofiţer de marină,
nu să rînjesc ca o maimuţă dementă în timp ce tu tai panglici!
- Cum rămîne cu copiii? - Copiii vor fi bine.
Fără părinţii lor luni în şir?
- Tati, poţi veni să ne jucăm? - Imediat, dragule.
Du-te să te joci cu bunicul, vin imediat. Bravo.
Hai, dragule. Tati e ocupat. Vino şi ia-o de la capăt.
- Vine tati. - Nu vor ştii.
- Sunt prea mici să observe. - Haide. Fii cuminte.
Va fi de mare ajutor în recuperarea lui tata.
Charles, întoarce-te aici.
- Tati, te poţi juca acum? - Charles.
Da.
Mulţumesc.
- Ce jucăm? - Paşii bunicii.
Haide atunci. Să mergem. Şi apoi e ora de culcare.
Pe locuri, fiţi gata…
Domnule?
- Cum e vremea astăzi? - Ceţoasă în clipa asta, dle.
- 'Neaţa! - Dispari!
Da, nu sunt sigur că asta e adresarea corectă pentru regele Angliei.
- E o dimineaţă minunată pentru raţe. - Poftim?
Mă gîndeam la Wolferton Splash.
Hristoase!
Lăcar de stuf, vezi?
Oh, Teal. Sub împletitura de acolo.
Cînd m-am trezit dimineaţă, mă gîndeam să mergem la Babingley Flat sau Eleven Acres.
Dar, într-un final, nu e loc mai bun decît Splash
cu o tolbă plină de cartuşe pentru a ridica moralul.
Maiestatea Sa şi-a revenit.
Da, mulţumesc. Mă simt iar tînăr.
Vom fi în regulă. Ginerele meu e marinar.
Vom fi. Dacă pot comanda de o fregată.
Înţelegi că titlurile, ducatul…
- Nu sunt o slujbă. - Domnule?
Ea e slujba.
Ea e esenţa datoriei tale.
S-o iubeşti.
S-o protejezi.
Desigur, îţi va fi dor de cariera ta.
Dar făcînd asta pentru ea, făcînd asta pentru mine…
s-ar putea să nu existe act mai mare de patriotism.
Sau de iubire.
Înţeleg, domnule.
Înţelegi, băiete?
Chiar înţelegi?
Aşa cred.
Acum…
Hai să împuşcăm nişte raţe, bine?
Trei urale pentru Maiestatea Sa!
Sunteţi prea amabili. Mulţumesc.
REGELE
Traducerea şi adaptarea: Little Badger
BluRay sync: BLU DUAINE blu.duaine@protonmail.com
== Thanks goes to explosiveskull == - www.addic7ed.com -