Tento díl zobrazuje poruchu příjmu potravy,
což může některé diváky rozrušit. Trpíte-li poruchou příjmu potravy
a hledáte informace, navštivte www.wannatalkaboutit.com.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Díky.
Připravte se. Zkouška. Ticho, prosím.
STUDIO ABC, CANBERRA, AUSTRÁLIE 1983
Bobe Hawke, když příští týden vyhrajete volby,
jak všechny průzkumy naznačují,
bude vaším prvním krokem v premiérském křesle
přivítání prince Charlese, princezny z Walesu
a mladého prince Williama.
Naplňuje vás tato vyhlídka nadšením?
Rozhodně to nepovažuji za nejdůležitější úkol
prvního měsíce ve funkci.
Ale…
ano, mají přijet.
S Charlesem jsem se již několikrát setkal, zdá se, že to je…
milý chlap.
Viděl byste ho rád jako krále Austrálie?
Nemyslím si, že se u nás v Austrálii
chce ještě někdo bavit o králích nebo monarchii.
To už je za námi, ne?
Z toho jsme vyrostli.
Přesně tak.
Můj názor znáte. Není to žádné tajemství.
Velice si královny vážím a obdivuji ji.
Ale obecně spíš toužíme po tom, abychom měli v čele státu někoho,
kdo ztělesňuje a reprezentuje australské hodnoty a tradice.
Někoho, kdo vypadá jako my, mluví jako my, uvažuje jako my.
Na rozdíl od?
No, od nějakého Anglána.
Od nevoleného Neaustralana, který žije na druhém konci světa.
Má sice dobré úmysly, ale patří k jinému plemenu.
Stádo prvotřídního skotu také nesvěříte praseti,
byť by mu kostýmek s perlami slušel.
Vaše Veličenstvo.
Výsledky australských parlamentních voleb.
- Dobrá, nebo špatná zpráva? - Pan Hawke, na celé čáře.
- Ale ne. Ten, co nás nechce? - Ano.
Neústupný vyjednavač odborových svazů
a hrdý držitel světového rekordu v pití piva.
Metrová sklenice piva na ex pod 11 vteřin.
Netuším, oč jde, ale zní to působivě.
Je to hodně piva, hodně rychle.
Teď už myslím abstinuje.
K úlevě všech, předpokládám.
Hlavně paní Hawkeové. Je vůbec nějaká?
Ano, je. Hazel.
Ach, Hazel. Zvláštní, pojmenovat dítě podle stromu.
- Ke všemu ze severní polokoule. - Ano.
Budou to mít asi náročné.
Kdo, madam?
Princ a princezna z Walesu na nadcházející cestě.
Zvládnou to?
Člověk nemá dát na cizí řeči, ale obědvala jsem s princeznou Margaret.
Po Kensingtonském paláci začaly kolovat drby…
- Na ty my přece nedáme. - Já dám jenom na drby.
…o princezně z Walesu.
Zřejmě to špatně zvládá.
To manželství ji ubíjí.
A…
jestli je pravda, co se říká,
provádí se sebou zvláštní věci.
Jaké věci?
Nešťastní lidé dělají leccos.
Naléhala, aby na to turné jeli i s dítětem.
- Proč? - Aby mezi ně vnášelo stabilitu.
Odkdy může dítě kamkoliv vnášet stabilitu?
My děti nikdy nikam nebrali.
Když jsme v roce 1954 jeli do Austrálie, byly pět měsíců samy doma.
A nemyslíš si, že to mohlo zanechat následky?
Jaké? Měli jsme tam obrovský úspěch.
Asi bych si měla Charlese s Dianou zavolat.
Je to důležitá cesta.
ZEMĚ NIKOHO
Znáte tu historku o ruském lovci medvědů?
Paní Parker Bowlesová už ji slyšela.
- Mohla by ji vyprávět se mnou. - Tak dobrá.
Lovec medvědů se vydá do sibiřských lesů. Najednou spatří…
…obrovského medvěda.
Lovec pozvedne zbraň.
A bum! Vystřelí.
Medvěd zmizí z dohledu.
„Dostal jsem ho!“ říká si. Pak mu ale někdo poklepe na rameno.
Otočí se, za ním medvěd a povídá mu:
„Na mě nikdo střílet nebude.
Dám ti na vybranou.
Buď tě hned teď roztrhám na kusy a sežeru, nebo…“
„…nebo si stáhneš kalhoty, předkloníš se a já si s tebou užiju.“
Lovec si stáhne kalhoty a medvěd ho strašně zmasakruje.
Lovec se odbelhá zpátky do města.
- S nohama do „O“. - Ano!
Koupí si větší pušku a vrátí se do lesa.
Netrvá dlouho a zase narazí na medvěda.
Zvedne zbraň a bum! Vystřelí.
- Když se ale kouř rozplyne… - …medvěd nikde.
„Dostal jsem ho,“ myslí si.
Jenže pak mu medvěd zase poklepe na rameno a povídá:
„Víš, co máš dělat.“
Medvěd se na něm zase vyřádí,
lovec se vrátí do města a koupí ještě větší zbraň.
- Bazuku. - Ano!
Jde do lesa, uvidí medvěda, zamíří a vystřelí.
Když se kouř rozplyne…
lovec se ohlédne, uvidí za sebou medvěda
a ten mu povídá…
„Že ty sem nechodíš kvůli lovu?“
Chtěla jsem vám popřát štěstí
a pozvala jsem sira Sonnyho, aby vám zdůraznil význam té cesty.
Děkuji, madam.
Jak jistě víte, Austrálie je jedním z nejdůležitějších
a nejvlivnějších členů Commonwealthu.
Kdyby se rozhodla usilovat o vlastní nezávislost,
mohlo by to u ostatních zemí vyvolat dominový efekt.
Když jsme v roce 1954 byli v Austrálii a na Zélandu my, byli jste ještě malí.
Ano.
- Bylo to dlouhé, horké a namáhavé. - Ano.
- Ale táhli jsme za jeden provaz. - Jako tým.
A myslím, že nakonec…
byla ta cesta úspěšná nejen politicky.
Hodně…
nás sblížila.
Ano.
A vám bychom chtěli, coby manželé,
popřát totéž.
No tak.
Už je dobře. Maminka je tady. Rostou mu zoubky. Máte kapky?
- Bude potřebovat přebalit. - Zlato.
Ohlédněte se přes rameno.
AUSTRALSKÉ KRÁLOVSKÉ LETECTVO
23. března na Ayers Rock,
28. března do Sydney
a dále do Brisbane, Tasmánie
a do Canberry na audienci k premiérovi a jeho manželce.
Potom přelet na Nový Zéland.
To je spousta přesunů. Dítě potřebuje co nejmíň změn.
A možná právě proto se to dítě mělo nechat doma.
Řekla jsem to jasně. Bez něj bych nikam nejela.
A všichni to akceptovali
a museli složitě měnit už napevno domluvené plány.
Takže místo šesti týdnů odloučení
je to jen…
- Kolik? - První dva týdny.
Cože?
- Ty budou nejnáročnější. - A kde bude William?
Ve Woomargamě.
- Kde? - Na ovčí farmě v Novém Jižním Walesu.
Kdo tohle vymyslel?
- Já, madam. - Máte děti?
- Ne, madam. - Proč mě to nepřekvapuje?
- Diano. - Pojďte se mnou.
- Madam. - Prosím.
Co vidíte?
- Jeho Výsost prince Williama. - To je titul. Ten nevidíte.
Dobrá tedy, vidím malého chlapečka.
Spí, nebo nespí?
- Nespí. - Křičí, nebo je potichu?
- Potichu. - Vzteká se, nebo je klidný?
- Klidný. - Ošklivý, nebo krásný?
Je to jen otázka, pane Adeane, nebojte se.
Je to dítě ošklivé?
Ne.
Shodneme se tedy, že je opakem ošklivého?
Že je to krásné dítě?
Mám práci, madam. O co vám jde?
Jde mi o to, že toto dítě není jen krásné,
toto dítě je v každém ohledu dokonalé.
A vy předpokládáte,
že bych ho mohla na vteřinu, nebo dokonce na dva týdny opustit?
Jste manželka prince z Walesu.
Sloužíte Koruně i celé naší zemi,
k čemuž jste se dobrovolně a vědomě zavázala,
a jste princezna z Walesu.
V tom případě jako princezna prokážu Koruně největší službu tím,
že prince nebudu jako pokorná ženuška všude následovat a přihlouple se usmívat,
ale budu aktivní a účastnou matkou,
která své dítě vychová v naději, že až bude jednou králem,
zůstane v něm aspoň kousek lidskosti.
Tu mu totiž lidé od dvora nevštípí ani náhodou.
Maminka je tady.
- Nový Zéland. - Ano.
Vítejte v Alice Springs. Máme tady deštivý týden.
Zdravím vás. Charles, krásné jméno.
Výborně. Těší mě.
Zdravím vás. Moc mě těší.
Je nespokojený.
- Diano. - Zvládnete to?
Diano! Pojď už.
Musíme jet.
Slyšel jsem, že vám tu za týden napršelo tolik, co normálně za měsíc.
Tomu my v Británii říkáme léto.
Ale teď vážně, velmi nás se ženou těší, že jsme mohli přijet.
Otázka na princeznu. Na jakou část cesty se nejvíc těšíte?
Páni.
Je toho hodně.
V Sydney půjdeme na jeden úchvatný ples.
A…
Královská botanická zahrada.
Navštívíme tam Královskou botanickou zahradu.
Bože!
Myslím, že podnikneme i výletní plavbu po…
nějaké řece.
A taky navštívíme Ayers Dock.
- Rock! - Ayers Rock.
- To fakt řekla? - No nazdar.
To mě podrž.
Kolik to celé bude stát?
V době, kdy Austrálii sužuje extrémní počasí,
mohly ty peníze jít na pomoc poškozeným.
Tohle není zrovna moje parketa.
Ona je spíš expert na taneční parket.
Ayers Rock neboli „Ayers Dock“…
V Canbeře už se proti jejich návštěvě plánují protesty.
Lidem se nelíbí, kolik to spolkne peněz.
Možná přišla ta pravá chvíle.
První flotila připlula do sydneyské zátoky v roce 1788.
Dvě dlouhá staletí pod nadvládou Koruny,
a přesto stále nejsme schopni shodit otěže
a vydat se vlastní cestou.
Proč?
Protože zatím nikdy nenastal zlomový okamžik,
kdy bychom si konečně řekli: „A dost.“
Ale…
vsaď se, o co chceš, že nás k tomu postrčí
právě tenhle ušatý trouba.
A Austrálie bude svobodná.
Jednou provždy.
To je pro dnešek vše.
- Moc vám děkujeme. - Díky.
Díky.
Pohostinný Perth, svěží, dychtivý, prozářený sluncem.
Australské město budoucnosti.
A do Queenslandu,
pojmenovaného po jiné velké královně naší historie.
Do Brisbane. Do přátelského, poklidného Brisbane.
Co je to?
Austrálie, 1954. Chtěla jsem si oživit vzpomínky.
- Jeden z tvých největších úspěchů. - To ano.
Tam bylo ale vedro! Pamatuješ?
Jo, v noci se vůbec nedalo spát.
Jo.
Podívej na ty davy.
Hlava Společenství národů, obhájkyně víry.
V Sydney bylo přes milion lidí.
Kvůli nové, krásné královně.
Teď je stará a odulá a chtějí se jí zbavit.
Není stará a odulá, ale zralá a zkušená.
A proto jsi tam neměla posílat tým B, ale měla jsi jet sama.
Tohle byla od začátku Charlesova cesta. Musí jako princ z Walesu někde začít.
Mělas ho poslat na Bahamy nebo Seychely, ne do Austrálie a na Nový Zéland.
Některé země jsou moc důležité na to, aby tam jezdili amatéři.
…žijící symbol sjednocení koruny i lidu.
A národ čeká.
- Tady, Vaše Výsosti. - Na kamery, prosím.
Možná blíž k sobě, jestli to jde.
- Tady, princezno Diano. - Skvělé. Díky.
- A velký úsměv, prosím. - Zamáváte Australanům?
- Lady Diano! - Diano!
Půjdete dnes nahoru?
Charlesi.
Charlesi!
Já už nemůžu.
Je strašné horko.
Točí se mi hlava.
Jste v pořádku?
- Chci si jít někam sednout. - To se nemůžeš trochu vzchopit?
Nechcete napít? Je vám dobře, Diano?
- Je vám horko? - Jste v pořádku?
A tady princezna zažívá těžké chvilky.
Anglická růže nám zřejmě začíná uvadat.
Je to ubohé.
Ona je ubohá.
Je nesmírně důležité, aby ta cesta proběhla, jak má,
a ona je tak slabá a labilní.
Člověk se na ni nemůže v ničem spolehnout.
Dělá nám ostudu všude, kam přijde.
Jak bez tebe těch šest týdnů zvládnu?
Budeš mi každý den volat.
Já tě vždycky rozveselím.
Zvládneš to na jedničku.
Bože, tolik mi chybíš, miláčku.
Chybí mi tvoje dospělost.
Kdyby měla Diana aspoň ždibíček tvého silného charakteru,
možná bychom zachránili…
- Tak změňte plán. - Madam…
Bože, co zas?
Rozumíte?
To nikdy neskončí.
Ještě zavolám.
Museli bychom přeorganizovat policii, školy, armádu…
To je mi úplně ukradené!
- Tohle vážně nejde. - Co nejde?
Nečekám, že zrovna ty to pochopíš.
Prostě mě musí nechat jet tam, kam odvezli mého syna!
Do Woomargamy? Na opačný konec země?
Vysvětlil jsem Její Výsosti, že za sebou máme teprve pět dní
a že se ta cesta plánovala řadu let. Nejde jen tak halabala měnit.
- A já mu řekla… - Má jméno.
…že jestli chtějí, abych pokračovala,
tak musím nejdřív vidět svého syna.
Našeho syna.
- Dobrý den. - Vaše Výsosti.
Williame?
Williame.
Williame!
Díky moc. Byl hodný?
- Byl skvělý. - Ahoj, broučku!
Ahoj! Jak se máš?
No jo.
Moc jsi mi chyběl.
No ano. Ahoj!
Chceš jít k tatínkovi?
Princi Williame, tady.
Komu se víc podobá? Jaké jsou jeho oblíbené hračky?
Je víc Spencer, nebo Windsor?
- Williame! - Pojď k nám.
Na budoucího krále to ujde.
Nádhera. Koukejte na dědice trůnu.
- Malý šoumen. - Nechtěl by brášku?
Pojď k tatínkovi.
Vede si dobře.
Tak. Zavři očička.
Už spí?
Ano, konečně.
Unavený z hereckého výkonu.
Je to hvězda.
Jak se vším třískal a bouchal.
Je to divoch.
Malé tornádo.
Budeš jíst? Připravili…
na ovčí farmu velmi nečekaný pokrm.
Pastýřský koláč.
Nemám hlad.
Co je?
Chci s tebou mluvit. Poslední dobou dost přemýšlím.
O čem?
O nás.
Taky s tebou chci probrat pár věcí.
Chceš začít?
- To by byla změna. - Co tím myslíš?
- Že vždycky začínáš ty. - Nesmysl.
Jsi princ z Walesu. Jsi k tomu zrozený.
Uvědomuješ si vůbec, jak je to pro mě těžké?
Nejsem slepý.
Vidím, že jsi nešťastná,
žes hodně zhubla.
Nevíš toho ani polovinu.
Vím víc, než si myslíš.
Lidi mluví. Zaměstnanci. A mě…
to zarmoutilo.
Vyděsilo mě, co jsem slyšel.
Co chceš, abych udělal?
Abys mi naslouchal.
Naslouchám.
Víc než to.
Abys mě pochopil, vážil si mě.
Netoužím po lichotkách. Ty po tobě nikdo nechce.
Já dělám všechno, abych dostála tvým nárokům,
ale ty podle mě nemáš ani ponětí, jak se při tom cítím.
- Jsem přehlížená, ignorovaná… - Já že nemám ponětí?
Já dobře vím, jaké to je být přehlížený.
Celý život jsem byl…
zneuznaný,
nedoceněný, bez podpory.
A jestli jsem vůči tobě nějak chladný nebo odměřený,
je to proto, že mám pocit, že mi nerozumíš.
Někdy mi připadá, že na pohlížíš jako na starce.
Nebo dokonce hůř, jako na chrlič nad kostelní branou.
Jako bych byl šedivý, zkamenělý,
bez emocí, ale to já nejsem.
Myslíš, že by mě nepotěšilo, kdyby mě občas někdo pochválil?
Řekl mi, že jsem chytrý? Nebo mi poděkoval?
Potřebuju povzbudit, čas od času poplácat po zádech.
To proto za ní pořád chodíš?
Nebudu vyslovovat její jméno. Musela bych si odplivnout.
Camilla. Proč ji sem pleteš?
Na to se taky často ptám. Proč se mezi nás pořád plete?
Těch důvodů je zjevně hodně, když ji nemůžeš pustit z hlavy.
Ona a její muž jsou moji blízcí přátelé, rodinní přátelé.
Víš, jak jsem našla ten náramek s vašimi přezdívkami. Fred a Gladys.
To byl jen vtip.
Dal jsi jí ho tři dny před naší svatbou.
Na líbánkách jsi nosil manžetové knoflíčky, které ti dala ona.
S propletenými iniciály. Dvě písmena „C“ spojená jako dva milenci.
Pak ti na těch samých líbánkách vypadne z deníku její fotka.
Našla jsem vaše milostné dopisy.
Každičká stránka plná vášně, o jaké se mi může jen zdát.
Protože o mě nejevíš zájem!
Nechceš na Highgrove, kde jsem šťastný.
Protože je tam ona!
A nejen ona, ale i ty tvoje zahrady a pólo a lovy,
fousatí mudrlanti, náhradníci za tatínka,
co mě jen poučují a ignorují a evidentně zbožňují jen ji.
Vy dva jste stvořeni jeden pro druhého.
- Jak se tam mám vlézt? - Musíš, protože jsi moje žena.
A…
protože…
tě miluju.
Já…
- Já… - Opravdu.
Páni.
Takže…
jak to vyřešíme?
No…
No, asi…
Asi se musíme naučit
najít si na to pravidelně čas.
Myslím na povzbuzení.
- I na tamto. - Ano, na to taky.
Pro mě jsi pořád úžasný.
- Jsi ze všech nejhezčí a nejchytřejší. - Vážně?
Cítím se trapně, ale občas to prostě potřebuju.
Ty vypadáš taky úžasně. Tvoje…
krása, tvůj oslnivý půvab, to je učiněný zázrak.
Když vidím, jak dokážeš druhé lidi rozzářit,
jsem nejšťastnější muž na světě.
Jsme nejšťastnější rodina.
Úplně chci zavolat královně a říct jí: „Slyšíš to, mami? Poslouchej!
Je to o 100 decibelů hlasitější než cokoliv jiného. To se pomineš.“
Řekla bych, že je to možná náš nejdůležitější rozhovor.
- Asi ano. - A celé je to tak jednoduché.
Kdykoliv bude mít jeden z nás pocit, že mu něco chybí,
musí mu to ten druhý dát.
Jestli nás to mělo něco naučit…
Oba potřebujeme totéž.
Povzbuzení,
podporu
a…
uznání.
Cítit lásku.
Ano.
Připijme si.
Na nový start.
Na nový začátek.
Veselé Velikonoce, lásko.
Bravo. Statečný kluk.
Co chce?
Dej mu pusu.
- Co to tu máme? - Copak je to?
Z WOOMARGAMY DO PERTHU
První část královského turné je u konce.
Princ a princezna viděli kus Severního teritoria…
Královský pár vystoupil. Vítalo jej na 2 000 fanoušků.
O formálnější přivítání se pak postarali guvernér s premiérem.
Vítejte ve slunném Perthu.
Jsme rádi, že jsme mohli přijet. Díky.
Už hodiny před jejich příjezdem obléhaly cestu z letiště desítky tisíc lidí.
Cestovní tempo začalo nabírat na intenzitě a s ním i odezva veřejnosti.
Více než 5 500 lidí si trpělivě vystálo
ta nejlepší místa podél zábran, které lemují…
Přivítání královského páru zde bylo ještě bouřlivější…
Lidé mávali jako o život, když uviděli prince s princeznou
na zadním sedadle vozu Rolls-Royce.
Všichni toužili ten dokonalý pár spatřit alespoň na chvíli.
Princ a princezna z Walesu…
I zahraniční reportéři, kteří už pár takových cest zažili,
byli překvapeni, s jakým nadšením je lidé vítají.
Musíme si zabrat dobré místo.
Přivítejte prosím dědice trůnu a budoucího australského krále,
Jeho královskou Výsost prince z Walesu.
Díky, sire Jamesi.
Těm z vás, kteří nesledujete dění,
bych rád představil tu nejpozoruhodnější ženu a matku,
kterou s hrdostí nazývám svou manželkou.
Lady Di!
Miluju tě, Diano!
Diano, zbožňuju tě! Strašně moc tě miluju!
- Předvedeme jim to? - Jo.
To bylo úžasné. Viděla jsi to?
Měl jsi obě nohy levé.
Dobré ráno, Vaše Výsosti.
Díky.
CHARLES PROTÁČÍ ŠŤASTNOU PRINCEZNU
Volala paní Parker Bowlesová.
Chcete jí zavolat?
Ne.
Nechci.
Díky, Edwarde. To bude vše.
- Na plese jste se náramně bavili. - Ano.
Klidně bych tančila až do rána.
Byl to zlatý hřeb vaší cesty?
Těžko říct.
V Sydney jsme si hodně užili i přístav.
A Charles zkoušel bodysurfing na Bondi Beach.
Ale skutečným zlatým hřebem je nejspíš…
setkání s vámi se všemi, s Australany.
Díky vám se tu cítíme jako doma.
Možná proto, že jste pro nás příjemné osvěžení.
Tak jsme si kralevice nepředstavovali.
Víte, já se vlastně ani necítím být princeznou.
V prvé řadě jsem manželkou a matkou.
To je pro mě nejdůležitější.
Jako matka je vážně úžasná.
A jak to zvládá William?
Moc si to užívá.
Takže se mu tu líbí?
Řeknu vám to takto.
Jeho oblíbeným plyšákem bývala velryba.
Ale od té doby, co jsme tady, ji úplně zastínila koala.
Na prince s princeznou se přišlo podívat víc než 10 000 lidí.
Při průjezdu městem byla princezna zasypána květinami a dárky…
Kancelář premiéra.
Ne, momentálně nemá čas se k tomu vyjadřovat.
Pan Hawke teď nebude na tyto otázky odpovídat.
- Ahoj! - Koukněte nahoru, Diano.
- Tady! - Tady nahoře!
Diano!
- Tamhle je! - Miluju tě!
Tam dole. Tamhle je.
AŤ ŽIJE LADY DI VÍTEJTE
MILUJEME WILLIAMA
Lady Di!
Co když vyfotím já vás? To je zajímavější. Můžeme? Úsměv.
Sýr!
Prosím.
Úsměv, madam, tady.
- Charlesi! - Zdravím!
- Je nádherná. Máte kliku. - Díky.
- Co říkáte na Brisbane? - Je úžasné.
MILUJEME DIANU
- Brzy zase přijeďte. - Jako bumerang. Uvidíte.
Ano, prosím.
- Líbí se mi vaše šaty. - A mně vaše!
- Prohodíme si je? - Chci! Jste tak krásná.
- Diano! - Krásné uniformy.
Ty jsou roztomilé.
AŤ ŽIJE LADY DI
Diano!
Ustupte, prosím.
Po příjezdu prince a princezny nastalo boží dopuštění.
Problém, který nikdo nečekal.
Obrovské davy všude, kam přijdou.
Někde i větší, než za vás v 18. století, či kdy jste tam byli.
V roce 1954.
A o tom dost pochybuju.
Noviny jsou plné toho, jak je Diana krásná.
A šarmantní. A hlavně o jejím mateřství.
Já slyšela, že je hysterická,
že je k chudáčkovi přisátá jako klíště.
Australané to evidentně hodnotí jako klad.
Prý je to intuitivní matka.
Kontaktní.
A starostlivá.
Proč to vlastně řešíš?
Obě víme, jak Charles prahne po uznání,
po chvále a pozornosti.
Turné po Austrálii a Novém Zélandu mělo být jeho velkým debutem.
To on měl být na výsluní, jako budoucí král.
Já jen tak.
Ale nebylo pochyb o tom, koho chtěla většina lidí vidět.
Zdravím. Díky.
Dobrý den. Díky, že jste přišel.
Díky. Zdravím všechny.
Kde je princezna Di?
Bohužel má práci. Musíte se spokojit se mnou.
Přišli jsme jen kvůli ní.
Zaplavete si, madam?
Myslím, že ne.
Od kterého byste chtěla umělé dýchání?
Doufejme, že na to nedojde.
Co vy, hoši? Nějaký dobrovolník?
- Máte tady obdivovatele. - Můžete blíž k sobě?
- Jasně. - A pozor, nedotýkat se a nekoukat.
Kdo? Já, nebo oni?
Jeho Výsost zpracovává a posílá míček dál.
Pětka se ho snaží odříznout.
Princ Charles, princ z Walesu, hraje na vypůjčeném koni jménem Apollo.
My chceme Di!
Dvojka ostře odpaluje.
A tady už je princ Charles, řítí se ze zadní pozice.
Všichni připraveni?
- My chceme Di! - Připravit. Start!
A střílí.
V pořádku, Charlesi?
Ty jsou pro mě? To je od tebe moc milé. Díky.
- Vy jste opravdická princezna? - Sáhni si a uvidíš.
Tak co, jsem?
Královské turné pokračuje z Queenslandu do Tasmánie
a je čím dál tím úspěšnější.
A přestože je tato cesta velkou osobní premiérou prince Charlese,
je nepopiratelné, že je to spíš princezna z Walesu,
kdo si skutečně získal srdce národa.
Není tak upjatá jako zbytek královské rodiny.
Působí na vás tak opravdově.
- Ano. - Je k sežrání, že jo?
- Máte stejně ráda i Charlese? - Jo, něco na něm bude, když ho miluje.
- Je tak… - A co říkáte na princeznu?
Je úžasná. Je jako my.
Myslíte, že by si s vámi vypila čaj?
Určitě. Je to normální holka. Proto ji mám ráda.
Lady Diano, tady!
Těší mě.
- Dobrý večer. - Dobrý večer, pane premiére.
Rád vás zase vidím. Paní Greyová.
Díky.
Diano, otočte se, prosím!
Jsem moc rád, že jsme mohli sem do Tasmánie přijet
a že jste nás tak nadšeně a vřele přivítali.
Naposled jsem tady byl před dvěma lety, v roce 1981, krátce před svatbou.
Tenkrát mi všichni přáli hodně štěstí, říkali, ať mi to vyjde,
a jakou prý mám kliku, že jsem zasnoubený s tak krásnou mladou dámou.
Nakonec byla ta klika ještě větší, protože jsem si ji vzal.
S ženami se to má tak,
že nikdy nevíte, co vám za zády provádějí.
To už je vrchol.
Dělat pošklebky, zatímco plním své povinnosti.
Zastyděla jsem se! Kvůli tvým lichotkám.
Lidi se mi smáli. Smáli se mi do očí.
Potom, co se mi už týden pochichtává půlka Austrálie!
Tohle si nezasloužím.
Mělo to být moje turné.
Politicky zásadní cesta prince z Walesu, která měla posílit vazby s klíčovou zemí.
- A kvůli tobě… - Vyšli lidi do ulic!
Kvůli mně se lidi zajímají!
Ne, kvůli tobě se mi všichni smějou do ksichtu!
Posmívají se dědici trůnu i celé koruně.
No tak! Přestaň s tím!
Prosím!
Otevři dveře.
Charlesi?
Ještě máme deset dní na Novém Zélandu.
- Vítejte, Výsosti. - Pane premiére.
Vzhledem k našim odlišným názorům,
odlišným pohledům na to…
jak tuto zemi správně řídit,
bych neočekával, že s vámi budu někdy soucítit, ale…
Postavme se tomu čelem. Udělala z nás obou pitomce.
Já… nerozumím.
Terra nullius.
Tak nás nazval váš předek Jiří III.,
když sem Britové poprvé dorazili.
„Země nikoho.“
No…
Bůh je toho svědkem, že ta země už tenkrát něčí byla
a že dnes patří nám.
Když jste přijel, doufal jsem…
že vaše návštěva konečně přiměje Australany k tomu,
aby se zbavili okovů a postavili se na vlastní nohy a…
Bez urážky, ale kdybyste přijel sám,
možná by k tomu i došlo.
Jenže pak se tady objevila ona.
Dokonalá manželka, dokonalá princezna,
ze které se všichni můžou zbláznit.
To je síla pohádek.
Tahle superstar
právě na nějakou dobu zbrzdila náš posun směrem k republikovému zřízení.
- Lady Di! - Milujeme vás!
Nashle, princezno Diano!
Pane.
Highgrove.
Kensingtonský palác.
Tady princezna z Walesu.
Chtěla bych ke královně.
PRINCEZNA DIANA ROZVÍŘILA VLNY
Vítej zpátky.
Díky, maminko.
- Říkala jste, že mohu kdykoliv přijít. - Jistě.
Prosím.
- Díky, Nigele. - Madam.
Přišla jsem,
protože nevím, za kým jiným jít.
Trápím se.
Trápíš se?
Právě jsi triumfovala.
Nemůžu považovat za triumf něco, z čeho jsme oba vyšli nešťastní.
Podívej na všechny ty fotky.
Chceš mi říct, že tohle není štěstí?
V tu chvíli to bylo štěstí.
V tu chvíli to bylo dokonalé štěstí.
Jenže doma za dveřmi je to jiný příběh.
Nesnáší mě. Vadí mu, že jsem středem zájmu.
A pročpak?
Já nevím.
To mi řekněte vy. Je to váš syn.
Protože jsem špatná matka? To jsi mi přišla říct?
- Ne. - Nebo že byl vévoda špatný otec?
- To ne. - I já mám problém Charlese pochopit.
To všichni vědí.
Ale tím, že ho tu budeme pomlouvat, ničemu nepomůžeme.
Není náhodou možné, že ti ten úspěch stoupl až moc do hlavy?
Co je „až moc“?
Úsměv? Okamžik štěstí?
Překročení hranic je až moc.
Myslím, že všichni víme, co znamená se předvádět.
Známe to.
Tak jo.
Ano.
Někdy je to příjemný pocit.
Je to uspokojující.
Pro mě to v této rodině není snadné.
Nikdo mi nepomůže, nepodpoří mě, plavu v tom úplně sama.
A myslím, že lidé vycítí, že mě neberete jako sobě rovnou, že mě ignorujete…
Podle mě je omyl, myslet si, že v lidech budíme sympatie.
Podle mě je omyl, myslet si, že ne.
Sama vidíte, jak na mě lidé v Austrálii i tady reagují.
- A vy mě kvůli tomu nesnášíte… - To není pravda.
Charles mě nesnáší.
Anna mě nesnáší. A vy možná taky, co já vím.
Chci prostě jen patřit do týmu.
Jsi princezna z Walesu.
- Jistěže patříš do týmu. - Dokažte to.
U vás to všechno začíná a končí.
Vy jste tady kapitánka.
Projevte mi lásku, uznání a přijetí a ostatní vás budou následovat.
Myslím, že pro dnešek by to stačilo.
- Můžeme pokračovat jindy. - Nezavrhujte mě.
Neodstrkujte mě.
- Prosím? - Maminko…
Víc po vás nechci.
Nikdo po vás víc nechce.
Nebo žádám příliš?
Objala?
Ano.
Jak objala?
Pevně, zoufale.
- Nechutné. - Ano.
A nemá náhodou v něčem pravdu?
Nejsme my tak trochu psí čumáci?
Chválou, láskou a slovy vděku zrovna neplýtváme.
Možná by nás Diana mohla…
- Všechny obejmout? - Propojit s moderním světem.
Nedrží právě tohle Korunu při životě?
Nezůstává smysluplná díky tomu, že se mění s dobou?
Diana…
je mladá, nezralá dívka,
která svůj boj časem vzdá,
přestane se trápit a sehne se.
Stejně jako Philip.
Jako všichni.
A až se sehne, tak zapadne.
- A když se nesehne? - Tak ji to zlomí.
Překlad titulků: Irena Křiváková