EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Husk at tage højde for vinden.
Den kommer lidt fra venstre.
Juster sigtet til 91 meter.
Og slå sikringen fra…
…og træk nænsomt af.
Er den død?
Nej.
De ramte, men den løb såret bort.
-Så må vi efter den. -Nej.
Kan De se bækken dernede?
Det er skellet mellem os og naboen.
Og det skel krydser vi aldrig.
Godmorgen, Deres Majestæt.
Husk på, statsministeren og gemalen kommer kl. 15 i morgen.
Tak.
-Hvad er det for et postyr? -Godmorgen.
-Godmorgen, mor.
-Godmorgen. -Hvem siger det?
Gør det. Du brænder jo efter det.
Vores vildtskytte blev ringet op af naboen i morges.
-En af deres betalende gæster… -En japaner åbenbart.
…skød og sårede en stor kronhjort. Nu er den på vores jord og skal…
Der skal gøres en ende på dens lidelser.
-Hvem er det, der fortæller? -Så fortæl!
Nå, men…
Det er en kapitalhjort.
-Med 14 takker. -Ja?
Deraf spændingen og derfor ændrer vi alle planer for at jage i dag.
-Men vi har aftaler. -Ikke længere.
-Jeg har aflyst alt. -Hvad?
Kom nu, mor.
Der har ikke været så stor en hjort på vores jord siden…
-Og nu er der måske en større. -Der overgår ham.
-En rival og fjende. -Til at nidstirre ham fra væggen.
-Og hvem får æren for at nedlægge den? -Det gør jeg!
Nej, det gør jeg.
-Nej, det bliver da mig. -Nej, det gør ikke.
-Det bliver mig! -Hold op.
Nej, mig.
-Det er pænt af Dem at komme. -Jeg elskede det, og jeg elsker Verdi.
Han er så … romantisk.
Men blot at fokusere på romantikken
reducerer Verdis talent og politiske indflydelse.
Hans musik var så afgørende i den italienske genforening.
Virkelig?
-Får De en travl sommer? -Nej, jeg skal mest være i London.
Jeg er pinligt disponibel, hvis det er det?
Jeg er i Zimbabwe et par uger og så Skotland.
Men måske ses vi til efteråret.
-Nej, De vil helst ikke. -Der er jo så længe til.
Det går hurtigt!
Nej, det er en evighed, men forventningens glæde er den største.
-Anstandsdamen ville ikke tillade mere. -Hun gør, hvad De befaler.
Mormor er en forfærdelig snob.
Godnat.
-Var det meget ærbart? -Ja.
-Den perfekte gentleman. -Prins.
Undskyld, den perfekte prins.
BALMORAL-PRØVEN
Jeg tænkte, vi kunne starte med den nye finanslov,
som finansministeren og jeg nu har diskuteret.
Da det er presserende
at bringe statsgæld og inflation under kontrol,
starter regeringen det, som Geoffrey har bekræftet,
er en af de dristigste og mest vidtrækkende planer
om skatteændringer, landet har oplevet.
Med al respekt, Margaret…
Besparelser for fire milliarder i det offentlige?
Strenge nye udgiftslofter for ministerierne,
ophævelse af 25-pence-beskatningen…
Det er ikke "ændringer".
-Det er et blodbad. -Du vil for meget for hurtigt.
Jamen, jeg har også travlt.
-Enhver med erfaring… -Eller sund fornuft.
-…ved, at udvanding af den offentlige sektor og sværindustrien
øger risikoen for massearbejdsløshed…
Social uro.
-Det strider direkte mod alt, vi står for. -Hørt!
Mind mig lige om noget.
Hvad er det, vi står for?
Vi er det konservative parti.
Vi står for det konservative og mådeholdende.
Stabilitet.
Sindighed.
Tak, de herrer. Fru statsminister.
Det er vores prioriteter,
ikke en detailomlægning af staten og dens instanser.
Det er for hurtigt og ubesindigt.
Du risikerer at få hele nationen imod dig sammen med dit eget parti!
Dine egne kolleger, os, imod dig.
Sid stille.
Tre, to, en.
Tak.
De var så nedladende over for mig, så belærende.
Alle de godsejere og pinger…
Overklasseløg.
Deres idéer om
og løsningsforslag til de problemer, landet står over for,
er så fantasiløse, forsigtige og…
…udvandede.
Apropos vand
er det vejrudsigten for Balmoral. Jeg kommer ikke til at spille golf.
Min far plejede at prædike.
"Gud har ikke brug for de forsagte."
De er nemlig forsagte,
og jeg skulle have smidt dem ud, da jeg kunne.
Malcolm Muggeridge ringede i morges og sagde: "Pas på prøverne."
Jeg spurgte, hvilke prøver det var. "De berygtede Balmoral-prøver," sagde han.
De royale udsætter åbenbart alle deres gæster
for hemmelige prøver for at se, om man nu også er acceptabel.
Uanset hvad ens baggrund er, eller hvem man er.
De er vist ubarmhjertige, og det er nærmest en blodsport.
Fru statsminister.
-Velkommen til Balmoral. -Ja.
-Mr. Thatcher. -Goddag.
Hendes Majestæt undskylder, hun ikke tager personligt imod,
men hun er på jagt med resten af familien.
Ja. Vi tager det her. Tak.
Begge værelser er Deres.
Jamen…
Mange tak så.
Nej, nej, det er engelske penge, men de er gyldige i Skotland.
Nej, det er kutyme med drikkepenge, når man rejser.
Instrukserne står på arket på bordet.
Tag dem nu uden at sige det.
Nej tak. Det der vil jeg helst selv, især for min mand.
Undskyld.
Tak.
Pakkede hun ud for dig?
Helt utænkeligt. Det er en hustrus opgave!
Og to soveværelser.
Det er højst besynderligt.
Må vi sove i samme seng?
Lad mig læse listen, de lagde.
-Er det drinks eller middag klokken 18? -Hvem ved?
-Hvad tager jeg på? -Hvem tænker dog på det?
Det gør jeg.
Alle har regler,
og her handler de tit om, hvad man har på hvornår.
Du sagde på flyet, der var prøver.
-Så du hørte efter. -Naturligvis.
Jeg behøver ikke se på dig for at høre efter.
-Det kunne da være rart. -Jeg har ikke tid til at være rar.
Man består nok ikke prøverne ved at tænke på alt det der.
Klokken 18 er drinks før middagen.
Middagen er i smoking, så det er drinksene også.
Jeg bemærkede, at De ikke har udendørssko med.
Det stemmer.
Sikken aparte bemærkning.
Har nogen faktisk set den?
-Anne så den ved Connachcraig. -Skød du?
-Heller ikke dig. -Nej. Hvad med dem?
-Er det ikke tidligt på sæsonen? -Hinderne er ikke i brunst endnu.
Parringslysten lokkede den væk fra flokken.
I må have en chance mere. Vi får den i morgen.
Nu må vi have en kop te.
Godt…
-Hvor er de? -Jeg kan høre noget.
Jeg tror…
-Derinde? -Ja.
Hvad laver de?
Hold da op.
Fru statsminister, goddag.
Deres Majestæt.
Og allerede klar til middag. Det var meget betænksomt.
-Vi spiser tidligt. -Det er latterligt.
Klokken er kun 18.
Bed køkkenet være klar om 45 minutter.
Men det er kun tetid.
God hund.
Deres Majestæt.
Godaften.
Deres Højhed.
Mon de så kommer til frokost i morgen i nattøj?
Vi dumpede vist den prøve.
Godaften. De skal sidde på anden plads på højre side.
De skal sidde på venstre…
Jeg sværger, jeg hørte ham.
-Kaldte du tilbage? -Jeg prøvede.
Mark, du er bedre.
Det er jo ganske frygteligt.
Højere.
Blev den set på søens vestbred?
Latterligt forslag.
-Hvorfor? -Lav plantevækst og alt for åbent.
Den er i bakkerne blandt træerne. Der finder I den.
-Javel. -Ikke?
…strafbart at dræbe en sund, avlsdygtig hjort.
Men betalende gæster vil have trofæer og er villige til at betale en formue.
-Vores naboer accepterer grådigt. -Jeg forstår dem dog godt.
Det er forretning.
Nej, det er ej.
Det er bevaring.
Det forstår folk bare ikke, fordi de er ignorante.
Hvad med nogle spil efter maden?
Nummer fem ibble-dibble med en dibble-ibble
kalder nummer fire ibble-dibble med to dibble-ibbles.
Det var mit hidtil bedste forsøg.
Nummer fire ibble-dibble med to dibble-ibbles
kalder nummer syv ibble-dibble med en, to, tre, fire…
…otte dibble-ibbles!
Så nummer syv dibble-bibble…
Du sagde bibble!
Åh nej!
Margot, vis mormor, hvordan man gør.
Tip-top og ned med nazisterne!
Nummer tre ibble-dibble med to dibble-ibbles
kalder…
…nummer et ibble-dibble
med ingen dibble-ibbles.
-Så er det Dem igen. -Held og lykke.
Godt.
Tak.
Nummer et ibble-dibble…
…uden dibble-ibbles…
…kalder nummer…
…ti…
…ibble-dibble
med…
…seks dibble-ibbles.
-Flot. -Var det korrekt?
Ja, flot klaret.
Vil De række mig den?
Godt. Flot klaret.
-Hvad lavede hun? -Ja, hun var ret håbløs.
Men jeg lader tvivlen komme hende til gode.
-Hun var nok bare nervøs. -Over hvad?
-Den situation, hun befandt sig i. -Vi spillede spil og hyggede os.
Måske kan hun bedre lide noget helt andet.
Eller hun kan ikke hygge sig og aner ikke, hvordan man har det sjovt.
Jeg har ondt af hende og inviterede hende med på jagt.
Held og lykke!
Godnat.
Du skal da vel ikke arbejde nu?
Har jeg andet valg efter at have spildt hele aftenen?
Hold nu op! Det var bare sjovt.
Og for at gøre ondt værre har dronningen inviteret mig med på jagt i morgen.
Grin du bare, men så må jeg jo arbejde nu.
Godt så. Skal jeg ikke sove inde ved siden af?
Det gør du ikke!
Vi skal ikke tillægge os overklassevaner.
-Man holder sammen ved at sove sammen. -Det er kun én nat.
Og sådan starter dårlige vaner. Du kan blive her, og…
Der ligger en bog på natbordet.
Udmærket, min egen. Så siger vi det.
Jeg vidste ikke…
Hunting Memoirs of Balmoral Castle.
-Læs du, mens jeg arbejder. -Ih, hvor jeg glæder mig.
"5. september 1848.
Et brev fra prins Albert til Marie, enkestorfyrstinden af Sachsen-Coburg.
Det har regnet uden ophold, siden vi ankom.
Men det har nu ikke afholdt denne uartige mand i
at snige sig rundt efter store hjorte hele ugen."
Bliv!
I går klarede hun sig faktisk ret dårligt.
Ja, jeg tror, jeg nedlægger den inden frokost.
-Skal vi vædde om det? -Så må du hellere finde pengene frem.
Du godeste!
I tier stille.
Fru statsminister.
Sikken smuk morgen.
Lad os køre.
Det er vores.
Og det er vores.
Tak, John.
Kom så, min ven.
Godt, De kunne tage med.
Jeg troede ikke, De tog på jagt.
Nej … Deres Majestæt.
Vi ynder jo alle at gå på jagt.
Jeg var tit på jagt med min far, kong George, der lærte mig alt.
Min far lærte også mig meget.
Hvad lavede I sammen?
Vi arbejdede.
Sådan hyggede vi os sammen.
Jeg hjalp ham i butikken.
Han tog mig altid med på byrådsopgaverne.
Jeg så ham skrive sine taler
og lyttede, når han øvede sig og holdt dem.
Det var min politiske dåb.
Det lyder da dejligt.
Ja.
Hvis De ikke vil brække anklen, så overvej de der.
-Hvilken størrelse bruger De? -38.
Det var godt! Det gør jeg også.
På jagt
gælder det om at gå i et med naturen, så man har overraskelsesmomentet.
Næste gang skal De nok ikke gå i blåt.
Så kan hjorten jo se Dem.
Og ingen parfume.
Så kan hjorten vejre Dem.
Og nu kan den også høre Dem.
-Jeg kan tage tilbage og skifte. -Det var en god idé.
Skynder De Dem, er De tilbage inden frokost.
Jeg skynder mig.
Deres Majestæt.
Mary.
Jeg kører ud og spiser frokost med dem. Ved vi, hvor de er?
Sagde de ikke, de tog til stranden ved Loch Muick?
Jo.
Nej.
Hvor laver De?
Deres Kongelige Højhed.
Skulle De ikke på jagt?
Jo, men Deres søster… -De skal kalde hende "dronningen".
Hun er dronningen, ikke min søster.
Og ingen sidder i den stol.
-Om forladelse. -Nej, man siger jo bare "Hvad?"
At bede om forladelse er desperat.
Det er lavsocialt.
Stolen.
Ingen sidder i den stol.
Det er dronning Victorias.
Og De ved vel, det er helligdag i dag?
Ja, selvom det er svært
at holde helligdag, sådan som landet har det.
Landet har haft det sådan før. Det vil have det sådan igen.
Det lærer man, når man har erfaret,
at det nogle gange er bedst at holde fri.
Jeg er ikke så god til at holde fri.
Det behager mig ikke.
Måske gør det så noget andet og vigtigere.
Perspektiv.
Godaften, Deres Majestæt.
Kan jeg ikke overtale dig til at komme i weekenden?
Hvorfor? Jeg har intet sted at bo der.
-Jeg har også travlt. -Med hvad?
Hvad er så vigtigt, at du afslår tronarvingen?
At være mor.
Og hustru.
-Det har ikke afholdt dig før. -Hov.
Det passer.
Du skal finde en ung dame, der har tid, når du ønsker det,
og som vil ofre sit liv for dig.
Hende den nye?
Diana Spencer?
Er hun ikke ret passende?
Sig ikke sådan.
Sig hellere, hvor jaloux du er.
Jo, men altså…
Det nytter jo ikke, vel?
Omstændighederne taget i betragtning.
Og det, der kræves af dig.
Jeg mener det. Ring til hende.
Hvad skal jeg sige?
"Jeg tænker kun på dig."
"Jeg kan ikke udholde en hel sommer uden dig."
"Kan du ikke droppe alt andet og komme til Skotland nu?"
Medlemmer af Thatchers regering har udtrykt uro
over den skarpt stigende arbejdsløshed.
Fagforeningerne siger, stigningen skyldes de mange fortsatte nedskæringer.
Det er nu en højst foruroligende situation.
Vi har en inkompetent og radikal Labour-opposition,
der ikke burde være en trussel, men nu er lige i hælene på os.
Ingen kan betvivle statsministerens holdninger.
Men vi skal bruge en moden og mere erfaren leder
med værdier som os.
Problemet er,
vi har en statsminister, hvis manglende erfaring og uvilje til at anerkende,
at hendes politik fejler, kan føre os ud over afgrundens rand.
Jeg tror, mange i regeringen nu spørger, om ikke det er tid til forandring.
Francis Pym, der tvivler på Thatchers monetarisme…
Den næste deltager er Mark Watson fra Jedburgh,
der har rekorden i hammerkast her i Braemar.
Han skal slå Francis Stewart fra Fort William.
Han havde en skade, men kastede…
Hvad i alverden laver jeg her?
Langt fra Westminster, langt fra virkeligheden…
Jeg spilder jo tiden i et…
Halvt skotsk, halvt germansk tosseland.
Ja.
Her kommer lokale Gary McNeill…
Og han kaster.
Her overdrager hertugen af Edinburgh årets haggis til den unge…
Jeg har svært ved at se noget positivt i de her mennesker.
Husk, at haggis'en skal kunne spises…
De er ikke sofistikerede eller kulturelle
eller elegante eller tæt på noget ideal. De er…
Ubehøvlede, snobbede og ubelevne?
Ja, DT.
Ligesom de nedladende tyranner i min egen regering.
Du bemærker nok, alle er fra samme sociale lag.
Hvis landet skal vende udviklingen,
skal der ske fundamentale ændringer.
I alle samfundslag.
Ja, stil den der. Tak, mange tak.
Hvad skete der?
Der var åbenbart en krise.
Den britiske hverdag efter krigen
har været én lang, smertefuld, konstant krise.
Men alligevel rejste ingen af de andre statsministre tidligt.
Nej, de var svære at komme af med.
Hvorfor har hende her så så travlt?
Måske var vi ikke så venlige.
Hvad mener du? Jeg var utroligt venlig. Ja, nærmest overstrømmende.
Hvem er det?
-Velkommen. -Tak.
Lady Fermoy er kommet.
Hej, mormor.
Jeg behøver vel ikke sige, hvor heldig du er at være inviteret?
Hvilken unik mulighed du får?
Eller hvad det kan betyde for familien?
Det er bare en weekend.
Dit livs vigtigste weekend.
Prinsen af Wales inviterede mig på fisketur.
Måske mit første besøg i Skotland, hvor jeg får andet end en forkølelse.
Jeg kan ikke følge med. Er det en veninde eller en kæreste?
Det vides vist ikke.
Deraf invitationen for at se, om hun synker…
…eller svømmer.
Men det var så ikke rigtigt.
Ikke at jeg er bedre med en pistol.
Godmorgen. Klokken er 5:30.
Hans Højhed, hertugen af Edinburgh, har bedt Dem tage med på jagt til morgen.
Du milde.
-Godt. -Mangler De noget?
Hvad da?
Jeg tænkte, De måske ikke havde udendørssko.
Jeg har ikke andet med.
Jeg undskylder den tidlige start.
Der var en grund til, jeg inviterede Dem.
Alle i huset er så spændte.
Hjorten, ja. Alle talte også kun om det i går aftes.
Jeg mente nu ikke hjorten.
Jeg mente Dem.
Jeg tænkte, vi kunne lære hinanden lidt at kende.
-Og vejret er ikke for vådt? -Nej, jeg elsker vand.
-Og hvad med mudder? -Mudder er fint. Jeg er jo fra landet.
Godt.
Jeg må jo have set Dem, da De voksede op på Sandringham,
da De boede i et lille hus der?
Ja.
Hvor bor De nu?
I London. Earl's Court, hvor jeg deler lejlighed med tre veninder.
-Jeg er den skrappe udlejer. -Er De skrap?
-Jeg kan lide orden. -Ja, det kan jeg også.
Har De det fra hæren?
Flåden, og jeg stiller spørgsmålene.
Undskyld.
Er det det, De laver hele dagen? Er udlejer?
Nej, for det meste gør jeg rent for min søster.
-Javel. Det er også vigtigt. -Ja, det er.
-Og betaler hun klækkeligt? -Et pund i timen.
Undskyld, jeg ved ikke, hvad den normale sats er.
Det er skam en god løn. Kun for de allerbedste rengøringsdamer.
-Er det sandt? -Nej!
Det er åger! Jeg ved ikke, hvorfor jeg gør det.
Måske fordi De nyder jobbet.
Jeg nyder faktisk at gøre rent.
Og at stryge. Jeg er et håbløst tilfælde.
Nej, De er fascinerende. Det må vi tale mere om.
-Sir. -Hvad?
-Se. -Ja.
Hvor er De kløgtig.
-Skal vi ikke tættere på? -Nej.
Vi får aldrig chancen igen.
Vi har kun denne ene.
Hvad er vindretningen? Fra højre?
Fra venstre.
-Hvad? -Se skyerne.
De hvirvler.
Den kommer fra højre.
Nej, fra venstre.
Godt skudt.
Var det fra venstre?
Jo, han har!
Se.
Du milde.
Så vi fandt den, ja.
-De fik ram på den. -Flot klaret.
Den er enormt smuk.
Det er Dianas fortjeneste.
-Jeg gjorde intet! -De så den. Det var ikke mig.
Men De skød den, og det var intet let skud.
-Nej. -Det var genialt.
Skal vi se nærmere på den?
Vi gik i fire timer, før vi fandt den.
-Fire? -Ja.
-Og ét skud? -Et eneste…
Det er da imponerende!
Mange tak, fordi De kom.
-Var det hæsligt? -Nej, det var himmelsk.
Det siger ingen om deres første besøg her.
Men det var det.
-Alle spørgsmålene generede ikke? -Sådan er min familie også.
Alle piner de nye og prøver at overrumple dem.
I morgen hører jeg alt om Dem.
Sig, om jeg bestod.
Det gjorde De sikkert.
Uden tvivl.
De tog det pænt.
Tak.
Så…
…hvordan går det?
Det vil du ikke vide.
Jo, det vil jeg.
Fortæl nu.
Hun er fantastisk.
I hele Balmorals historie har ingen bestået testen så overbevisende.
Ser man det?
Utvetydig ros fra hele det hæslige politbureau.
Anne, papa,
Margot,
mor, mormor.
Deres Højhed, hertugen af Edinburgh vil se Dem.
Da papa kaldte mig ind til en samtale i trofæsalen,
kunne det med grotesk symbolik
lige så vel have været mig, der hang der til skue.
Du ville se mig.
Diana Spencer…
Hvad med hende?
Han gjorde familiens holdning klar.
Jeg skal gifte mig med hende.
Hold da op.
Ja.
Så hun var fantastisk!
Det måtte jo ske.
Den rette ville komme en dag.
Men er hun den rette?
Spørger nogen sig selv om det?
Hun er et barn.
Statsministeren, Deres Majestæt.
Deres Majestæt.
-Jeg håber, De nød Deres ferie. -I høj grad.
Der er så smukt i Skotland om sommeren.
Jeg forstår ikke, at alle ikke føler sig hjemme på Balmoral.
Men det gør alle ikke.
De kommer og forstår ikke stedet, vejret og traditionerne.
De ser kun det onde i at jage i stedet for omsorg eller nødvendighed.
Men her har blodet også flydt.
-De har en ny regering. -Ja.
Det var mest ældre ministre, der måtte gå af.
Ja, selvom alderen alene ikke var, hvad der afgjorde det.
-Hvad var det så? -Overvejende deres baggrund
og mangel på flid,
da de føler sig privilegerede eller berettigede.
Det er altid en fejl at tro, at de privilegerede også mangler flid.
Og det er et farligt spil at få fjender over det hele.
Ikke, hvis man har det godt med at have fjender.
Og det har De?
Ja da.
Med inspiration fra digteren Charles MacKay.
"Har De ingen fjender?
Ak! Min ven, det er tomt praleri.
Den, der blander sig i kampen af pligt, som de brave må bære,
han må have fjender! Har De ingen,
har De ikke udrettet meget.
De har ingen forræder såret.
De har ingen løgner afsløret.
De har aldrig en uret vendt.
De har en kujon i kampen sendt."
Godaften. Nu ved vi det så. Tre ministre er afskediget,
regeringsændringer på vej og en lang række forfremmelser
og degraderinger på de lavere poster.
Thatcher har virkelig lavet en regeringsrokade.
Om et øjeblik ser vi nærmere på…
Æsel!
-Jeg kom for at se til dig. -Jeg har det fint.
Måske lidt mere end "fint" for en gangs skyld?
Efter at have valgt blandt det halve rige
fandt du den rigtige, hvad angår alder, udseende og baggrund.
Eller har du fundet fejl selv hos den perfekte?
Nej.
Nej, hun er…
…unægteligt vidunderlig.
Hendes ben.
Ko.
Og et passende parti.
Jamen, så…
Men gid jeg havde mere tid.
Til hvad dog?
At lære hende at kende. Vi kender knap hinanden.
-Det er der tid til senere. -Det siger alle, ja.
"Det er der tid til senere. Kom nu."
Jeg er enig.
Hvad siger du-ved-nok-hvem?
Hun er kedeligt nok enig.
Naturligvis.
Alle er enige, for alle forstår,
at dette kapitel skal afsluttes nu.
Vi må lægge hele Parker Bowles-cirkusset bag os.
Det må vi alle.
For bestandig.
Ja.
Smilede du?
Det bliver det snart.
Kæmp ikke imod.
Hun er perfekt.
Hun nedlagde endda hjorten!
Det må være skæbnen.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen