EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
DEN 10. DECEMBER 1936
Gina. Ella!
Gina. Carina. Ella!
Gina. Carina!
Gina. Carina. Ella.
Hallo, Windsor.
- Hører du mig? - Klart og tydeligt.
Vi tester.
- Tester nu. - Tester fem, fire, tre, to, en.
Mor.
Jeg vil tale med dig en sidste gang. Og bønfalde dig om ikke at gøre det her.
Jeg vil tale til folket. Det er min ret.
- Den ret har du givet afkald på. - Jeg har noget at sige.
I hvilken egenskab? Du er ikke deres konge mere.
- Som privatperson. - Ingen vil lytte til en privatperson.
Pressen er på min side.
Det bedste ville være, hvis du tog afsked -
- i al stilhed og forsvandt ud i natten.
Og aldrig kom tilbage?
- Det sagde jeg ikke. - Men du tænkte det.
Indrøm det.
Elizabeth. Margaret. Kom indenfor!
Det her er Windsor Castle.
Her følger en vigtig meddelelse fra hertugen af Windsor.
For nogle timer siden udførte jeg min sidste pligt -
- som konge og kejser.
Og nu hvor min bror, hertugen af York, efterfølger mig -
- må mine første ord blive at sværge troskab til ham.
Det gør jeg af hele mit hjerte.
I ved alle, hvorfor jeg har frasagt mig tronen.
Jeg har fundet det umuligt at bære det tunge ansvar -
- og udføre mine pligter som konge, -
- som jeg gerne ville gøre det, -
- uden hjælp og støtte fra kvinden, jeg elsker.
Beslutningen blev gjort lettere af det faktum, -
- at min bror har en uforlignelig velsignelse...
- Kom ind. - som deles af så mange af jer, -
- men ikke af mig:
Et lykkeligt hjem med sin kone og sine børn.
Og nu har vi alle en ny konge.
Jeg ønsker ham og jer, hans folk, lykke og velstand -
- af hele mit hjerte.
Gud velsigne jer alle.
Gud bevare kongen.
UNDER NAVNET WINDSOR
Det er nok, Charles.
- Held og lykke, skat. - Tak.
Og tak for alt det her. Det ser fantastisk ud.
Det er mit første rigtige hjem.
- Tommy. Du fandt mig. - Til en vis grad.
Kan vi se på kabinettets dokumenter efter Deres møde med Majestæterne?
- De har tid til 20 minutter. - Til dokumenterne?
Nej, 20 minutter med Majestæterne og så dokumenterne.
Og så?
Det bliver lettere, når tingene falder til ro.
Og når slottet bliver Deres residens.
Han er netop kommet til Southampton.
- Alene? - Det tror vi.
Det er altid noget.
Nogle ændringer inden begravelsen.
Vi tænkte, at hertugen af Windsor -
- skal sidde med hertugerne af Gloucester, Kent og Edinburgh.
Det er på rækken bag mig.
Vi kan placere ham nogle rækker længere tilbage.
Muligvis på trappen uden for kapellet?
Undskyld. Han er jo din søn.
En søn, som frasagde sig tronen og tog livet af min anden søn.
Kan han ikke sidde der, nær premierministeren?
- Tak. - Tudefrans.
- Hvad? - Det er det, han kalder Winston.
Han og hans kone har ondskabsfulde øgenavne til os alle.
- Jeg kan sige dit, hvis du spørger pænt. - Nej tak.
Shirley Temple.
Alting er parat, sir.
Det er sandelig en trist ankomst til mit land.
Jeg har krydset Atlanten for at deltage i min brors begravelse -
- og for at trøste Hendes Majestæt, dronning Mary.
Mine tanker er hos den nylige enke, dronningemoderen -
- og hendes to døtre i deres sorg.
Tak.
- Se. - Det er nok.
Hans Kongelige Højhed, hertugen af Windsor, Deres Majestæt.
Kære mor.
Stakkels Bertie.
Så ung.
Man kan kun være taknemmelig for alle de år, man havde ham.
Så betænksom og omsorgsfuld.
En engel over for sin mor, kone og børn.
Jeg tror faktisk, at han aldrig tænkte på sig selv.
Han var virkelig den perfekte søn.
Det må være meget svært for dig.
Du har været i vores tanker og bønner.
Vores? Du skal nok ikke nævne hendes navn de nærmeste dage.
- Jeg nævnte intet navn. - Din antydning var nok.
Det er et råd fra din mor, -
- hvis du vil bevare nogen form for respekt eller hengivenhed.
KONGEN
- Jeg havde håbet, at det kunne vente. - Desværre ikke.
Jeg forstår. Skal vi?
Det øverste ark er en fortegnelse over kassens indhold.
I dette tilfælde har vi en konference først.
- Skal vi starte med den? - Ja.
- Han er her. - Han er her.
Det haster ikke. Det tager ham en time at nå hen til døren.
Så tager det en time at komme igennem den.
Glem ikke, hvad vi diskuterede. At børnene beholder mit efternavn, -
- og at vi bliver boende i Clarence House.
- Begge dele er vigtige. - Ja.
Og vær ikke nervøs.
Du ser nervøs ud.
Vær bestemt. Han er Winston Churchill, men husk, hvem du er.
- Ingen. - Englands dronning.
Premierministeren, Deres Majestæt.
Deres Majestæt.
Jeg så frem til hver tirsdag og mine audienser med Deres -
- kære far.
Hans Majestæt var en helt -
- for mig og for hele sit folk.
Tak.
Sid ned, hr. Premierminister.
Jeg har bestilt te.
- Eller noget stærkere? - Har ingen forklaret det?
Monarken tilbyder aldrig premierministeren -
- forfriskninger eller en stol. Rutinen, som Deres tipoldemor indførte, -
- var, at vi skulle stå op som gehejmeråder.
At spilde tid er en frygtelig synd.
Og en ting har jeg lært:
Der findes intet problem, der er så kompliceret, -
- at det ikke kan løses på 20 minutter. Så...
Skal vi gå i gang?
Hun taler med premierministeren nu. Jeg påpegede, hvor vigtigt det var, -
- at hun og børnene tager dit navn.
Det er også dit navn. Det er det navn, jeg gav dig.
At gøre Mountbatten til kongehusets navn -
- og lade din førstefødte son, Charles, blive den første Mountbatten-konge...
Det ville ikke være nogen dårlig præstation, vel?
- Nu vil jeg diskutere Deres kroning. - Ja.
Jeg har en dato, som kabinettet har godkendt.
- Til sommer, håber jeg? - Ja. Næste år.
Næste år? Hvorfor skal vi vente?
Helt og holdent for Deres skyld.
En lang periode mellem tiltræden og kroning
- var værdifuld for Deres far. - Han ventede i fem måneder.
De foreslår 16 måneder, inden jeg bliver kronet.
Ja.
Det ville tage flere uger at læse...
- Tak for drinken. - Mange tak, Jock.
- Sir. - Sir.
Udenrigsministeriet først. Vi overrasker Anthony.
- Og? - Ikke noget.
Vi drøftede at stoppe med at rationere sukker, smør og kød, -
- situationen i Korea og min kroningsdato.
- Jeg kunne ikke få et ord indført. - Man skal afbryde ham.
Nej, ikke under en privat audiens.
- Nåede du at drøfte mine sager? - Det gør jeg ved den rette lejlighed.
Hvorfor gør han det? Hvorfor vil han forhale min kroning?
Hvad taler du om? Hvad? Elizabeth.
Jeg ved, at vi har haft vores meningsudvekslinger.
Hvis De tillader...?
Men lige nu kan vi vel kun tænke på det, vi har tilfælles.
Du har mistet en mand. Og en far. Jeg har mistet en bror.
Lad os stå fælles i sorgen. På lige vilkår.
Det var jo en, vi alle elskede.
Jeg bliver nogle dage efter begravelsen, -
- inden jeg vender tilbage til New York.
Vi kunne måske mødes? Spise frokost eller gå en tur.
Det ser jeg frem til.
Deres Majestæter.
- Vi må gå, piger. - Allerede?
Ja, til Westminster Hall. For at se far.
Man ved aldrig, hvornår man er accepteret, -
- men når man ikke er det, så råder der ingen tvivl.
Hvorfor kan du ikke være sød ved ham og lade fortiden være glemt?
Det er 16 år, siden han abdicerede. Han stod far nær.
Han er et monster. Ansvaret som konge tog livet af jeres far.
Jeg vil aldrig tilgive hans selviskhed, da han gav ham den byrde.
Han har ikke gjort noget for familien.
Og lad jer ikke narre af hans underdanighed.
Han er kun ude efter penge, -
- fordi hans fraskilte tøjte skal kunne beholde sin livsstil.
Men jeg har talt med advokaterne, og vi har en overraskelse til dem.
"Min elskede Peaches.
De siger, at Helvedet er et inferno.
Sikket dystert, frossent Helvede vi begge flygtede fra i England.
Og min familie består af monstre med is i årerne.
Så kolde og sammenbidte.
Så klodsede og jævne.
Så glædesløse og kærlighedsløse.
Som Cookie så ned på mig med sin kartoffeltud.
Jeg fik næsten lyst til at skyde hende.
Og Shirley Temple, som kunne gøre sin mor tavs nu, kan ikke tænke selv.
Men jeg var venlig, eftersom jeg følger dit råd.
At holde mig på god fod med dem, få en fod indenfor -
- og se, hvad vi kan få ud af dette elendige cirkus.
Måske endda en stigning i godtgørelsen. Hvem ved?
Det er den eneste hævn, jeg kan komme på, for at du ikke blev inviteret.
At tage deres penge.
Jeg tænker altid på dig og tæller minutterne, -
- til jeg er tilbage i din favn. Din hengivne David."
og derfor jordfæste hans krop.
Af jord er du kommet. Til jord skal du blive.
Af jorden skal du igen opstå og få evigt liv -
- gennem Herren Jesus Kristus.
- Hvad er det? - Jeg har arvet det af min farfar.
Kejser Vilhelm havde jo ingen normal fysik.
Nej, hans... visne arm.
Men han elskede at skyde, så de byggede den om.
De byggede ikke et gevær om. De byggede en kanon om.
Det er snyd, Hannover.
Jeg ved, at uden for disse murer sørger landet -
- og kæmper under et program med stramninger og rationeringer, -
- men hvad skal man gøre?
Det kan synes ekstravagant, -
- men for at holde ejendommen og området i live -
- gør vi, hvad vi kan i aften for økonomien.
Så lad os starte med at skåle.
- Skål for vores henfarne konge. - Kongen.
- Og dronningen, hans efterfølger. - Skål for dronningen.
Og for vor generøse vært.
Og kongehuset, som nu bærer hans navn.
- Skål for kongehuset Mountbatten. - For kongehuset Mountbatten.
Kom nu. Du kan godt. Spark den tilbage.
Spark den tilbage.
- Den bider ikke. Spark til den. - Det er Burnleys centerback.
- Spiller du fodbold med din søn? - Ja, rugby.
Rugby? Glem det. Den her lader til kun at ville drømme.
- Er det svært for far? - Vis, hvordan man gør.
Kom nu, Charles. Vi giver dig noget at sigte på.
- Den har brummet rundt hele morgenen. - Mellem hans bukser.
De tager vel luftfotos for en avis.
Jaså?
Jeg drømte om at gå med i flyvevåbnet.
Men Dickie fik mig i flåden. Han sagde, at kontakterne var bedre.
Med tanke på, hvordan det gik, så fungerede planen.
Kom nu. Spark til den.
Ikke dårligt, Charles. Slet ikke dårligt.
Nej, far. Ikke i buskene!
Nå, Charlie. Jeg skal lære dig...
Kom så.
DRONNINGEN
Tommy Lascelles kommer hen til mig til begravelsen -
- og siger det lige ud. Kan du tro det?
Jeg kommer hele vejen til dette forfærdelige land, -
- og må ikke tage min egen kone med, for at ære min døde bror, -
- og de forværrer en traumatisk rejse ved at ydmyge mig.
Timingen virker ret upassende.
Det er en skandale.
- Hvor meget er godtgørelsen? - 10.000 om året.
Bertie og jeg besluttede, at jeg skulle forlade landet og holde lav profil -
- mod en pension resten af mit liv, ikke hans.
Liget er knap nok koldt, og Cookie lukker for sluserne.
- Du ved ikke, om det var hende. - Det var det.
- Og kald hende ikke det. - Hun er fed og ligner en kok.
Havde de en forklaring?
Jo, at det ville virke ufølsomt for en slægtning af kongefamilien -
- at blive belønnet og leve i luksus.
"Slægtning." Jeg var familiens overhoved. Jeg var konge.
Nu klarer vi os knap nok. Hver dag er en kamp.
I lever ganske godt, efter hvad jeg har hørt.
Du skulle måske lære noget af din bror.
- Han var sparsommelig. - Født sparsommelig i alle henseender.
Den sparsomhed havde han gavn af, og han videreførte den til sine døtre.
Som brugte 70.000 pund på renoveringen af Clarence House.
- Det var hendes mand. - Hittebarnet?
- Kald ham ikke det. - Hvorfor ikke?
Jeg ville sige hans navn, hvis han havde et.
Hans Kongelige Højhed, prins Ernst August af Hannover.
- Han er her. - Hvad?
Han undskylder, fordi han kommer uanmeldt, men siger, at det er vigtigt.
Javel. Så må De vel vise ham ind.
Kære faster, beklager forstyrrelsen. Jeg kommer direkte fra Broadlands.
Hvad lavede du der? Du jagede vel ikke blot en dag efter begravelsen?
- Åh, min kære Ernst. - Jagten var yderst begrænset.
Deres afdøde søn var i vores tanker hele tiden.
Om aftenen samledes vi til middag.
Maden er ganske god på Broadlands. Især anden, så vidt jeg husker.
- Med appelsiner. - Romrosiner.
- Åh, en preussisk opskrift. - Spätzlen var lækker.
- Med ost og rasp. - Udsøgt.
- Kom til sagen. - Ja.
Efter middagen begyndte værten at prale af, -
- at kongehuset skal bære hans navn.
Pjat.
En kongelig hjemmel i 1917 etablerede huset Windsor.
Min mand præsiderede selv over det.
Men navnet Windsor gjaldt kun de mandlige arvinger.
Ikke de kvindelige. De skulle have deres ægtemænds navn.
- I dette tilfælde ville det være... - Mountbatten.
Ja...
- Han fik os til at hæve vores glas på det. - Som indeholdt hvad?
- Champagne. - Drak du champagne -
- dagen efter min søns begravelse?
Kom ind.
Jeg måtte se dig.
Kom ind.
Da jeg kom hjem i går aftes, lå det her på køkkenbordet.
Hun har forladt mig. Alle hendes ting er væk.
Det er jeg virkelig ked af.
Nej, det er du ikke.
Nej.
Det er jeg ikke.
- Vil du begære skilsmisse? - Nej, så mister jeg mit job.
- Du beholder jobbet. Det sørger jeg for. - Så vil jeg være fraskilt.
Men ikke den skyldige part.
Jeg bliver en genbrugsvare og tilsmudset af en skandale.
Men du bliver fri.
Og kan blive gift igen.
En skønne dag.
Ja.
Der, tak.
For guds skyld. Gem dig. Der. Gå.
- Er det her? - Ja, det tror jeg.
- Nej, det er her. - Nå ja.
Kom ind.
- Beklager forstyrrelsen. Har du tid? - Ja.
Det er det der, jeg vil tale om.
- Flyvning? - Ja, sir.
Du er en erfaren pilot. Jeg har en idé, og ret mig, hvis jeg tager fejl.
At flyve er vel den bedste følelse, der findes?
- Ja, sir. - Jeg mener det. Den bedste.
Ja, sir.
Når man kommer igennem skyerne til den blå himmel... rummet -
- stilheden, den uhørte skønhed...
Det er som kirken for en ikke-religiøs mand.
Lige hvad jeg ville høre. Hvor kan jeg lære det?
White Waltham Airfield. De har en skole.
- Viser du mig det? - Gerne.
Min søster, min yndlingssøster faktisk, Cecile, døde i en flyveulykke.
Det styrtede ned over Oostende. Hun var gravid i ottende måned.
Hun fik veer under flyveturen, og de fandt barnet -
- ved siden af hende i flyet.
En dreng.
En ny del af uniformen, Peter?
Nogen, vi kender?
Jeg...
Nej, det angår ikke mig.
Tak, sir.
Du synes vist, at det er sjovt?
Ja.
Hr. Colville, Deres Majestæt.
Deres Majestæter. Tommy.
Kom ind, Jock. Slå dig ned.
Vi har et stort problem, som vi vil tage op med premierministeren.
Det gælder hertugen af Edinburgh.
Jeg har hørt, det er Deres ønske, -
- at De og Deres børn beholder Deres mands efternavn, Mountbatten.
- Det stemmer. - Det ville være en enorm fejltagelse.
Mountbatten var det navn, Deres mand tog, da han blev britisk statsborger.
Hans rigtige navn, som De ikke behøves mindes om, -
- var Schleswig-Holstein- Sonderburg-Glücksburg -
- af kongehusene af Danmark og Norge og sidenhen Grækenland.
Jeg er en gammel mand.
Mange har betvivlet min relevans. Om jeg stadig har noget at tilbyde.
I det offentlige liv er svaret ja.
Nemlig at sørge for, at dronningen er forberedt på embedet.
Rustet, parat til sin pligt.
Store ting er blevet udrettet for dette land under hendes dronningers styre, -
- og De bør ikke være en undtagelse.
Ja, jeg er dronning, men jeg er også kvinde.
Og hustru -
- til en mand, hvis stolthed og styrke var det, der tiltrak mig.
Jeg vil leve i et vellykket ægteskab.
Stabilitet under vort tag kan være i nationens interesse.
Har De tænkt på det?
Jeg vil diskutere det med kabinettet.
Nej.
De informerer kabinettet, hr. Premierminister.
Det er den tjeneste, De skal gøre mig -
- til gengæld for en, som jeg allerede gør for Dem.
Jeg ved, at Deres parti ønsker, at De går af og gør plads til en yngre mand.
Hr. Eden.
Jeg ved også, at ingen vil bringe Deres afgang på bane, -
- mens De planlægger min kroning.
Så ved at forhale min indsættelse holder De fast ved magten.
I så fald står De i gæld til mig.
Så hvis jeg går med til forhalingen -
- kan De måske støtte mig i sagen om min mands navn.
De kan også informere kabinettet om, at vi vil blive boende i Clarence House.
- Hvorfor? - Det er vores hjem.
Vi har netop renoveret det.
Buckingham Palace kan være vor officielle residens, men vores hjem -
- vores private familiehjem er Clarence House.
Nuvel.
Han virkede overrasket over, at jeg overhovedet sagde noget.
Far var medgørlig, men jeg vil vise, hvem der bestemmer.
- Sætte foden ned. - Ja. Vise, hvor grænsen går.
- Han ville informere kabinettet. - Godt klaret.
- Jeg gjorde det for din skyld. - Tak.
Tak, fordi De kom.
Ingen årsag, kære Winston.
Jeg talte med kabinettet, og svaret var enstemmigt: Nej. I begge tilfælde.
Hun bliver ikke glad, hverken i sagen om navnet eller flytningen til slottet.
Det er et forfærdeligt sted. Koldt og ugæstfrit, -
- men det er det eneste rigtige, at familien skal bo der.
Det er monarkens hjem.
- Skal jeg fortælle hende det? - Det ville være yderst venligt.
Det er det mindste, jeg kan gøre. Jeg har ikke glemt, at du forsvarede mig -
- og kæmpede for min skyld under den forfærdelige periode.
Ingen bør straffes på grund af kærlighed.
Jeg tror, jeg talte for mange i landet, da jeg forsvarede Dem.
Du er meget venlig.
Hvis jeg skulle hjælpe dig i denne sag med hende, -
- må jeg måske bede dig om en tjeneste?
Selvfølgelig.
Bed den unge dronning om at give mig min godtgørelse tilbage.
Hun styrer tegnebogen nu.
Familien forventer, at jeg afslår forretningsmuligheder, -
- samtidig med at de stopper min godtgørelse.
10.000 pund.
Det er umuligt at klare sig uden dem.
At en tidligere konge skal komme til mig og tigge...
Jeg gør det.
Der er også et kort øjeblik inden kroningen -
- hvor De kunne mobilisere kabinettets støtte -
- for det andet, som er taget fra mig, og som stadig nager mig.
Hvilket?
- Min hustrus titel. - Nej, sir.
Hendes Kongelige Højhed. Hun er gift med en tidligere konge.
Hun har også tre eksmænd, som stadig lever og ånder.
Det er hendes ret, Winston.
Jeg kræver, at hun får den. Jeg kræver, at man viser hende respekt.
- Hjælper du mig? En sidste gang? - Jeg har forsvaret dig så mange gange.
Hver gang på min egen bekostning og forgæves.
Kærligheden til hende har ødelagt alt.
Det er kærlighed, Winston.
Kærlighed.
Det største her på Jorden.
Hans Kongelige Højhed, hertugen af Windsor.
Deres Majestæt.
Tak, fordi De tog imod mig.
Tak, fordi du kom.
Det meste af tiden er vi i Paris. Vi har fået et hus der.
Wallis synes om at have gæster. Hun er en god værtinde.
Så der er altid fyldt med mennesker. Og så har vi hunde.
- Jaså? Hvilken race? - Mopser.
Davy Crockett, Trooper og Disraeli.
- Hvorfor valgte I mopser? - De er... som børn.
- De har brug for masser af kærlighed. - De gør underligt.
- Ja. - De bjæffer.
Så er de dovne. De sover konstant. Og så har de luft i maven.
- Ja. - Men man kan jo åbne vinduerne...
- Savner du det ikke? - Hvilket?
Dit hjemland. Menneskerne her. Dit eget kød og blod.
Det havde jeg gjort, hvis de havde accepteret min kone, -
- men det gjorde de ikke, så det gør jeg ikke.
Så du holder dig på afstand.
En afstand, som blev påtvunget mig. De ville af med mig.
Som finder på ondskabsfulde øgenavne.
Shirley Temple.
Ja.
Fordi jeg har krøllet hår?
Og på grund af opvaktheden og berømmelsen.
- Du smigrer mig. - Bestemt ikke.
Vi er bedre til dronninger end konger i vort land.
Du bliver nok ikke en undtagelse.
- Jeg vil gøre mit bedste. - Det tænkte jeg også.
Det ønskede du tydeligvis ikke stærkt nok.
Nej.
- Du sagde aldrig undskyld. - Jeg sagde undskyld til din far.
- Din mor også. Jeg kan vise brevene. - Jeg mente ikke dem, men mig.
Dig?
Synes du ikke, at jeg fortjener en?
Tror du ikke, at jeg havde foretrukket at vokse op anonymt, uden for hoffet?
At slippe for at blive gransket og for at blive set.
Et enklere liv.
Et lykkeligere liv.
Som hustru og mor.
En almindelig engelsk kvinde på landet.
Jeg er ked af det.
Tak.
Undskyld til min mand næste gang.
- Er det svært for ham? - En smule.
Alt andet ville være underligt.
Hvis jeg skal klare mig -
- så har vi brug for al den hjælp, vi kan få.
I er nok omgivet af folk, der tilbyder sig selv.
Ikke hvis de er i Paris eller New York, eller hvor I normalt holder til.
Ville du lytte til mine råd?
Ja.
Især nu hvor far ikke er her.
Det ville komme fra hjertet.
Eftersom jeg ved, trods alt, at du holder af mig.
Ja, det gør jeg.
Der er faktisk to sager, -
- hvor jeg gerne ville give dig råd.
Den første er din mands efternavn og navnet på kongehuset.
Og den anden?
Der er noget, jeg vil diskutere med dig. Bliv nu ikke oprørt.
Jeg vil tage flyvelektioner.
Jeg ved det godt, men jeg har altid villet være pilot, -
- og jeg har fundet en instruktør, som er skør nok til at tage mig som elev.
Peter Townsend.
- Hvad er der? - Vi må tale.
Om hvad?
De vil ikke have, at vi beholder navnet. Mountbatten.
Hvem er "de"?
- Kabinettet. - Det vedkommer ikke dem.
- Jo, det gør det. - Du skal tage mit navn. Det er loven.
- Det er en sædvane. Ikke loven. - En sædvane, som alle følger.
Skal jeg være landets eneste mand, hvis kone ikke tager mit navn?
Det må du ikke gøre mod Dickie. Du ved, hvor vigtigt det er for ham.
Jeg har lovet ham, at det bliver Mountbatten.
Det var en fejl. Det bliver det ikke.
Navnet skal være Windsor. For stabilitetens skyld.
Der er mere.
- Clarence House... - Vores hjem. Hvad er der med det?
Vi må flytte. Den britiske monarks hjem er Buckingham Palace.
Ifølge hvem?
Mig.
- Jeg troede, at du hadede det sted. - Det gør jeg. Det gør vi alle.
- Hvorfor går du så med til det? - Det er alles råd.
Det er bare et råd. Man behøver ikke følge det.
Når det kommer fra regeringen, så gør man.
Hvad er det her for et ægteskab? Hvad er det for en familie?
Du har taget min karriere fra mig. Du har taget mit hjem og mit navn.
Jeg troede, at vi var fælles om det her.
Velkommen hjem.
D'herrer...
Hermed tilkendegiver jeg min vilje og mit ønske om, -
- at jeg og mine børn skal tituleres og gå under navnet -
- huset og familien Windsor.
Og at mine arvinger, bortset fra kvindelige arvinger, -
- og deres arvinger skal bære navnet Windsor.
Undertekster oversat af: Anna Rask