Bojim se da je istina. Njegova Kraljevska Visost se borila.
Želja Njezina Veličanstva da njezin sin
kao prvi nasljednik prijestolja pohađa običnu školu je hvalevrijedna.
I bili smo oduševljeni imati Njegovu Kraljevsku Visost u Cheamu.
Ali ne zavaravamo se da je to posve uspješno.
Hvala.
Novine gotovo svakodnevno pišu o njemu.
Drugi momci čitaju o njemu.
Vide njegova tjelohranitelja. Činimo sve što možemo, ali...
Dječaci u toj dobi mogu biti okrutni..
Činjenica je, Njegova Kraljevska Visost
je drukčija, i to ne samo zbog toga tko je,
tko su njegovi roditelji.
Neobično je stidljiv. Osjetljiv.
Nježan.
Dakle, ako mene pitate, gdje bi trebao ići, po mom stručnom mišljenju...
Da, pitam vas.
Rekao bih da je Eton koledž savršeno rješenje.
Pred vratima vam je.
Gledaj, Charles!
Gledaj, bit ćeš nam puno bliže.
Vikendom se popenješ na brdo,
i već si s nama. I spavaš u svom vlastitom krevetu.
Moramo pitati tatu, ali sigurna sam da će se složiti.
Dragi ujače Dickie. Mama mi je rekla da je izabrala Eton koledž.
Moram reći da mi je laknulo. I sad sam jako uzbuđen.
Biti na Etonu ima toliko smisla. Jesi li i ti išao onamo?
Nikada nisam bio u Etonu. Mučio me kod kuće tupavi privatni učitelj.
Zatim sam otišao na Pomorski fakultet. Zato ti zavidim na Etonu.
Kakve zabave ćete imati tamo. Što kažeš na gospodski izlet?
Do Arthura Cunninghama, prvog krojača u najboljoj kući u Savile Rowu.
Gospodine. -Je li to dvostruki čvor?
Da, g. -Također poznat kao? -Eton-čvor. -Eton-čvor.
Zatvoriti manžete. -Možda malo više na ramenima. -Da, gospodine. 1 cm.
I stavljamo...
...šešir s palcem.
Eton-odijelo.
Jedan broj veće? -Pet.
Pet? -Pet.
Bijelo.
Udahni.
Dobro.
Hvala. -Ne podiže li to raspoloženje? -Svakako. -Završni dodir.
O, da.
GLAVA OBITELJI Obrada by: www.exyu-subs.tk
Čestitam, gospodine.
Svaka čast. -Hvala. Pobijedili smo za pola duljine, to je ekvivalent palube.
Super. Izgorjelo ti je čelo. -Trebala bi mi vidjeti noge.
O, hvala. -Startali smo kasno.
Priznajem. Poslije smo to nadoknadili. Nautički govoreći za dužinu žlijeba.
Oko 200 metara.
Svrati poslije do Charlesa. -Da mu pokažem trofej? Dobra ideja.
Pohvali njegove odore. -Kakve odore?
Njegove odore za Eton. -Što? Charles ide u Gordonstoun.
Ne nužno. -Da, nužno. -Nije uklesano u kamenu. -Onda ću ja uklesati.
Philipe. -To je prava stvar. Ta škola je mene oblikovala. Može i Charlesa.
Ništa neće naučiti o sebi na Etonu. -Ali može preživjeti ili cvjetati.
Ili postati razmaženi majčin sin. Kao i ostatak britanske više klase.
Vaše Veličanstvo. Vaša Kraljevska Visosti.
Dickie misli da je to prava škola za njega. -To se njega ne tiče.
Voli Charlesa. Dopisuju se. -Što? -Charles je nesretan.
Ne treba se miješati. -Miješanje je ono što Dickie radi.
Bila bi to izdaja, da ga prepustimo Etonu.
Ide u Gordonstoun, i točka. -Dobro, ako ti to toliko znači.
Znači. -Vratit ćemo odore.
Zapali ih, što se mene tiče. -Ali ti ćeš reći Charlesu. Ne ja. -Dobro.
Vaše Veličanstvo. -Hvala.
Volim Škotsku. Ali nije li to daleko od kuće? -Ne.
I strašna neugodnost, da me posjećujete tamo. -Ne. Uopće ne.
Odlučio sam te osobno odvesti avionom tamo.
Kao posebno iznenađenje. Ali...
Neću ti lagati. Kad sam ja morao ići u Gordonstoun,
osjećao sam se kao ti sada.
Jadno. Htio sam ostati doma s dragom, omiljenom sestrom.
Htio sam lakši, mekši put. Ali kako bi pravilno odrastao,
moraš pobjeći od svih tih gluposti.
Hoćeš li da ti odam jednu tajnu? -Molim te.
Ovo... Nije stvarni svijet.
Johne. Riješi se ovoga.
Možeš dobiti moj stari džemper. Odora je još ista.
Stavi glavu kroz njega. Ovo je prva lekcija.
Nismo ono što nosimo. Ili ono što blista.
Duh je ono što nas definira. Ovdje unutra.
DVORAC WOLFSGARTEN, NJEMAČKA, 1934
Nećeš takva letjeti u školu? Odjevena kao za sprovod? -Naravno.
Netko se može odjenuti i za neizbježno.
Ako sigurno sletimo, preodjenut ću se.
Ona je tvoja sestra.
Vidimo se.
Da, ja sam Grk.
Hajde. Završimo s tim.
Zašto smo to učinili? Mrzim letjeti.
Trebali smo ići vlakom. -Mlijeko?
Daj mi svoju ruku.
U redu je. Pogledaj me. Sve je u redu. To je samo zrak.
Divno je. -Ledeno je.
Zašto nisam mogao ostati u Njemačkoj i tamo ići u školu?
Jer je otac smatrao da je jako važno da te obrazuje genije.
A budući da je dr. Hahn Židov, nije mogao ostati u Njemačkoj.
Lijepo... Ali zašto je genije izabrao Škotsku?
Vaša Visosti.
Tko je to? -Nekakav stranac.
Kako se zoveš? -Philip.
Kako još? -Samo Philip.
Natrag na posao. -Philipe?
Dođi sa mnom.
Veliki dan započeo je u zračnoj luci,
gdje je Vojvoda od Edinburga iznenadio Princa Charlesa.
On ga vozi avionom u školu. Moderan način da se ode u školu.
Avionom. Kojim pilotira tvoj otac.
Na ovaj jako važan dan za budućeg Kralja.
Dobro došli! -Dr. Hahn. -Dobro došli kući. -Drago mi je.
G. Tennant, šef Charlesove godine.
Vaša Visosti. -Drago mi je. Jutro momci. -Jutro, gospodine.
Vaša Kraljevska Visosti. Dobrodošli. -Hvala.
Ova škola je u krvi vašeg oca. Bio je jedan od prvih učenika ovdje.
Pomogao je izgraditi ovo mjesto. -Da, zidao sam zid.
Da, da. Od tada se dosta toga promijenilo.
Ali ne i važne stvari. Načela su ostala nepromijenjena.
Da, dobro. Niste smekšali. -Ne.
Ne želim da se razmazi u nekom luksuznom hotelu.
Ovuda, Prinče Charles. -Gospodine!
Jeste li spremni? -Kako se osjećate, tako daleko od kuće?
Dobro, hvala. -Je li to dobro za njega, gospodine?
Je li ovo prava škola za njega?
Ovo je bila spavaonica vašeg oca. Čak ste dobili njegov stari krevet.
Bok, dečki. -Simon Harper,
skrbnik spavaonice će vas naučiti pravila i paziti na vas.
Dali smo vam prozor, Visosti. -Ne.
Ne zovi ga tako. Samo Charles. -Da, gospodine. Charles.
Hvala. To je strašno ljubazno.
Ovo je Geddes.
Charles. -Ovo je Gilkison.
Jesu li se vratile uspomene, gospodine? -Da.
Dobre, nadam se. -Ovo je Griffiths.
Najbolje. Tko je ono?
Kraljevski čuvar. Palača je inzistirala.
Da bi tisak držali podalje. -Dječak se mora naučiti brinuti sam za sebe.
Bez brige. Znamo što se od nas očekuje.
Vojvoda nije gubio vrijeme prijavio je Charlesa za Gordonstounovo natjecanje,
u kojem se testira izdržljivost i odlučnost,
u negostoljubivom škotskom gorju.
U Gordonstounu je tjelovježba jednako važna kao akademska izvrsnost.
Charles će biti rigorozno testiran, u jako napornom programu.
Ovo mjesto će od našeg Princa učiniti čovjeka,
spremnog služiti svojoj zemlji.
Ne zatvara se. Pokvaren je.
Ulazi kiša. -Okvir je slomljen, idiote.
Što radiš sad? -Premještam krevet.
Gurni ga natrag. -Ali Bit će mokar. -Gurni ga natrag.
Gasi svjetlo.
Hajde, kasnimo.
Brže! -Hajde, dečki.
Diži se. -Brzo.
Makni mi se s puta. -Idemo!
Požuri! -Diži se! Vaša Kraljevska Visosti.
Idemo.
Što je bilo? -Ledeno je. -Pričekaj dok ne dođeš pod hladan tuš!
Hajde!
Još jedan krug!
Dobro. Idemo onda.
Pokret.
Idemo.
Hej.
Hej! Dođi dolje!
Ovo nije neobavezno. To je zadani posao.
To je fizički posao. Ako Hahn želi obnoviti ovo mjesto,
trebalo bi platiti osoblje za to.
Osoblje.
Misliš da si bolji od nas? -Zapravo, znam da jesam.
Pazi. Hej ovo će biti dobro. -Hoće.
Neki polutanski europski grof.
Princ.
Znamo sve o vama.
Sve tvoje sestre su naci.
Tvomu ocu više je stalo do njegove kurve u Parizu nego do tebe.
U Monaku.
Tvoja majka je mentalno poremećena, zaključana u nekoj ustanovi.
Nisi nitko, i radit ćeš ovaj posao.
Zašto? Jer ti ja to kažem, kvragu.
Pusti me!
Evo.
Sjednite.
Jim me prvi udario.
Razumijem nepravdu. Obojica smo prognanici.
Obojica žrtve. I razumijem vaš gnjev.
No, na svom trenutnom putu,
svijet se puni gnjevom i uskoro će biti uništen.
Ovdje, daleko od ludila, moramo izgraditi novi put.
Novu školu. Novu filozofiju. Novi etos.
Svijet treba spasitelje.
Izuzetne mlade ljude, koji su ostavili gnjev iza sebe.
Koji grle svoju bol i svoju borbu.
Svi se moraju suočiti s nepoznatim.
Onamo, samo onamo, s uništenjem mržnje i ljutnje,
i ega,
leži naš spas.
Ne mogu ostati ovdje. Svi su ludi. Potpuno ludi.
Vjenčanje rođaka Louisa pada za tvoje praznike.
Don želi ići tamo. Ja ostajem ovdje, a ti dolaziš k meni.
U Njemačku. -Samo nas dvoje?
Vjerojatno. -Što to znači?
Nisam ti rekla. Očekujem. -Očekuješ što?
Trudna sam. -Opet?
Nemoj biti takav. Dvorci se moraju popuniti.
I Herr Hitler nas potiče da imamo što više djece.
Kako Njemačka raste, trebat će više vojnika.
Halo?
Idiote!
Svratio sam da vidim kako si se smjestio.
Jesi li našao prijatelje? -Jednoga. Mislim.
Iako ga je katkad jako teško razumjeti.
Da, uzeli su nekoliko momaka odavde.
Charles.
Iako sam blizak tvomu ocu,
nisam tvoj otac.
Stvari za koje osjećaš da mu ne možeš pokazati ili mu reći,
jer misliš da bi ga mogle uzrujati...
Da gospodine. -Ili ga čak i razočarati...
To su stvari koje meni možeš reći,
siguran da ih nikada nikomu neću reći.
Nikomu na cijelom svijetu. -Da, gospodine.
Charles, ako si ovdje nesretan, moraš mi to reći,
i ja ću se pobrinuti za to.
Dumbo!
Što radiš ovdje? Zašto nisi odjevena za večeru?
Moram razgovarati s tobom. -O čemu?
Možeš li zatvoriti vrata?
Odlučila sam uzeti Charlesa iz Gordonstouna.
Odluči što ti se sviđa. On ostaje tamo. -Dickie kaže da je nesretan.
Dickie se miješa. Budala nema pojma.
Prepozna nesretno dijete kad ga vidi.
Čini se da Charlesu ide jadno.
Mučen je od trenutka kad se probudi, dok ne zaspi.
Znaš li kako on zove to mjesto? "Pakao na zemlji, Colditz.
S kiltima. -Ne želim raspravljati o tome. -Moraš.
I ne samo zato što je tvoj sin, već je i budući Kralj.
Maltretirana djeca obilježena su za cijeli život.
Od njih postanu uništene odrasle osobe. -Imali smo dogovor.
Da postoji određena ravnopravnost u našem braku.
Odlučio sam poslati Charlesa u Gordonstoun. Ne sad!
I to bi bilo u redu, za svu našu drugu djecu.
Ali Charles je budućnost Krune.
I u ime Krune i kao njegova majka, odlučila sam ga izvaditi
iz Gordonstouna i dovesti g kući, u Eton, u Windsor. Tamo gdje pripada!
Ne možeš se uvijek pozivati na Krunu. -O, da, mogu. I hoću.
Onda bi se trebala sjetili obećanja koje si mi dala.
I posljedica za Krunu.
Charlesovo obrazovanje je moja odgovornost.
Tvoja se sastoji u tome da održiš svoju riječ.
Kako ne bi izgubila svoga supruga.
Charles. -Zdravo, gospodine.
Pripremate li se za natjecanje? -Da.
Vojvoda od Edinburga ove godine dodjeljuje nagradu. -Znam.
Puno mi je govorio o velikoj važnosti natjecanja.
Natjecanje ima dugu tradiciju. Ali je iscrpljujuće.
Preteško za mene?
Tjelesna izdržljivost samo je jedan put samoodređenja.
Vi imate vlastiti izazov u ovoj školi, s obzirom na to tko ste.
Vaš otac...
...također se morao boriti.
Imao je poteškoće druge vrste. Velike poteškoće.
Veliku bol. Ali nikada nije odustao. I konačno...
Uz pomoć... Pobijedio je.
I dalje bih volio sudjelovati u natjecanju, gospodine.
Mislim da moj otac to očekuje.
Pokret! -Hajde, momci! Tamo gore!
Daj mi ruku!
Povuci gore! -Hajde. Pomozi mi! -Dođi!
Hajde. -Pokazat ću ti. - Pomozi mi!
Philipe!
Sve u redu, Jim? -Zaslužio je to.
Ne očekujem da se slažete sa svima.
Ali od svih učenika očekujem da se pridržavaju platonskih ideala.
Da raspravljaju bez svađe. Svađaju se bez sumnje.
Osumnjiče bez kleveta. -Gospodine. -Vi i James...
Radit ćete dodatno zajedno na glavnim vratima. -Slušajte, u moju obranu...
Mislim da smo svi vidjeli kako djelujete u vašoj obrani.
Hvala.
Za kaznu moramo za vrijeme blagdana zajedno izgraditi vrata.
Ne dolazim k tebi. -Dr. Hahn me nazvao.
Ostaješ u školi tijekom blagdana, kako bi se naviknuo. Složila sam se.
Hoćeš li dugo? -Odjebi! Što si učinila?
Zato moram letjeti na svadbu. -Ali ona je u Londonu.
Da. Sad smo u zračnoj luci.
Oprosti, ali moram ići. Navikni se i budi dobar. To će me razveseliti.
Hej!
Gad!
Philipe! Philipe!
Trebaš doći kod Hahna!
Požuri!
Nakon polijetanja iz Kölna, zbog lošeg vremena nisu mogli sletjeti u Brüssel.
U pokušaju slijetanja u Ostendeu...
Bojim se...
Bojim se da je svih 12 duša otišlo.
Dvanaest.
S četiri člana posade.
Četiri člana posade, plus Cecilia, Don, Ludwig i Alexander.
To je osam. -I majka velikog Vojvode.
Medicinska sestra.
Joachim Freiherr von Riedesel.
Jedanaest.
I vaša sestra Cecilia, sigurno je tijekom leta dobila trudove.
Novorođenče je pronađeno u olupini.
Pripreme...
O, Bože!
Ne!
Gdje je on?
Philipe! -Philipe, gdje si ti? Philipe!
Philipe! -Ma daj, Philipe!
Philip! Hajde!
Ovdje, Dr. Hahn! -U jezeru je!
Hajde, dođi.
Gospodine!
Idite kući!
U školu! Daj mi svjetiljku.
I tvoju.
Mliječni vlak napušta postaju Inverness sutra ujutro u 4:45!
Bit ćete na njemu.
Iz Londona ćete letjeti u Berlin i onda sa svojim ujakom u Darmstadt!
Kako bi prisustvovali sprovodu vašeg šurjaka,
vaših nećaka i vaše sestre.
Neće biti lako. Ali kad se vratite,
mi ćemo biti vaša obitelj.
Ova će škola biti vaš dom.
Dođite sada! Budite jaki!
Philipe!
Philipe. Philipe.
Nastavi.
Philipe, dođi.
Ovo je Philip.
Da.
Tvoj sin.
Kako se usudio pojaviti ovdje. -Tata!
Da nije bio Philipa i njegove nediscipline...
...nikad ne bi letjela.
Istina je. Zar ne, momče?
Samo zbog tebe, svi smo ovdje
i pokapamo moje najdraže dijete.
Tata. -Izbacite ga odavde.
Možda ga sad mrziš.
Ali jednog dana, ako Bog da, i sam ćeš biti otac.
Kao i svi roditelji, ni ti nećeš moći ispuniti očekivanja i mrzit će te.
I znat ćeš što to znači moliti za oprost vlastitoga sina.
Philipe. Kamo ideš?
Idi unutra.
Mislim da mu treba pomoć.
Ne, sve dok je ne traži. Idemo.
Gospodine? -Nastavi voziti.
Tu je.
Pomoć.
Govori glasnije.
Ja... Trebam pomoć.
Dakle?
Sad idemo.
Dečki. -Dobro. -Dečki.
Tri, dva, jedan. -Dižite!
Polako-Stop. Natrag. Natrag.
Da.
U redu. Dobro, momci.
I vi, Philipe.
Natjecanje je izazov za svakog učenika Gordonstouna.
Vaša ruta je duga 30 km. -Svjetiljka?
Od učenika Gordonstouna očekuje se da su dorasli izazovu.
Plus est en vous, gospodo. U svakom od vas ima više.
Hajde! -Idemo!
Trčite. -Što? -Trčite.
Hajde, Charlie! Požuri!
Charles! -Uhvatite ih! Brzo! Hajde!
Hajde, brže!
Požuri! -Požuri!
Požuri!
Ostavi to. Nastavi.
Pozdrav, g. Lijepo što ste opet ovdje. -Zadovoljstvo mi je. Kako ide?
Pa... Svi bi se trebali vratiti do dva sata.
Grater. Hadden. Cann. -Oprostite gospodine.
Nema veze. I Pickering. Griffiths.
Je li Charles ovdje? -Pogledat ću.
Gdje je Charles? -Izgubili smo ga, vrlo rano.
Geddes. U redu. Preodjenite se što brže možete.
Hvala.
G. Peacock, voditelj naših studija. -Kako ste?
I konačno, tim B. -Bravo!
Pa, mislim da bismo trebali početi sada.
Još 10 minuta.
Naravno.
Charles?
U redu. Pa onda, počnimo. Da.
Hvala. Hvala puno. Velika je radost biti ovdje
i veliko je zadovoljstvo vidjeti toliko sretnih, zdravih, zgodnih lica.
Ovo natjecanje je jedinstveno. Svi sudionici koji su ga dovršili,
pokazali su veliki karakter, izdržljivost, i najviše od svega...
To je on. Gdje je bio?
...i najviše od svega, hrabrost.
Gordonstounov etos je...
...prihvatiti zajednicu preko pojedinca.
Tim je iznad zvijezde.
S velikim zadovoljstvom predat ću ovaj trofej,
Vojvoda od Edinburga-Cup, pobjedničkom timu.
Mislim da je to tim C. -Vodio ga je Simon Harper.
Nemoj sjediti, dječače. Dođi, uzmi ga.
Čestitamo. Dobro obavljeno.
Čestitam. Dobar momak. Svaka čast.
Čak i ako se loše osjećaš zbog današnjeg natjecanja...
Ono mi ništa ne znači.
Fizički zadaci padaju ti teško. Ali pokazao si veliku hrabrost.
I odlučnost.
Ne brini se zbog toga.
Bez obzira koliko se sramio, uvjeravam te
to je ništa u usporedbi sa sramom koji sam ja osjećao u tvojoj dobi.
Zbog nečega što sam učinio.
Moja omiljena sestra.
Cecilia. Mrzila je letenje.
Bojala ga se. Odijevala se u crno kad je letjela.
Za njezin sprovod.
Kurt Hahn i ova škola su me vratili u normalu. Očvrsnuli su me. Charles.
Bol i borba su dar, Charles.
Radi na sebi. Sada, onda se nećeš morati boriti u budućnosti.
Ali moraš malo očvrsnuti! Za ono što dolazi.
Ne brini, to je samo zrak!
Znam da u tebi ima više od toga, Charles.
Moraš biti jak i otkriti to. To je samo zrak!
Vratite ga ovamo! -Nemoj biti tako slab!
Nemoj biti tako prokleto slab!
Nemoj plakati. -Van!
Van odavde! -Charles.
Sve je u redu.
Tata! Tata! -Draga Anne.
Kako je moja omiljena djevojčica?
Što si radila? Nešto lijepo? -Nedostajao si mi.
I ti si meni nedostajala. Jesam li ti više nedostajao nego ti meni?
Hoćemo li ući?
Uhvati me. -Moj je red.
U redu. -Jedan, dva...
Brže, tata! -Dolazim, dolazim!
Hvala. -Sigurno si gladan od putovanja.
Da. -Da ti napravim sendvič?
Da, molim te. Bok, Martine.
PRINCE CHARLES JE OSTAO JOŠ PET GODINA U GORDONSTOUNU.
POSLIJE JE TO OPISAO KAO "ZATVORSKU KAZNU" I "APSOLUTNI PAKAO".
KAD JE I SAM POSTAO OTAC,
CHARLES JE SVOJE SINOVE POSLAO NA ETON KOLEDŽ.
Obrada by: www.exyu-subs.tk Prijevod: Zaboravko