Anne, ce e acesta?
- Un pinguin. - Foarte bine!
Charles, cine crezi că e înconjurat acum de pinguini?
- Tati! - Da, ai dreptate!
Pentru că el e în Antarctica, iar de acolo pleacă
spre insulele Shetland de Sud, apoi spre insulele Falkland.
De acolo urcă tocmai pînă aici, la insula Ascension.
Toate sunt teritorii britanice şi trebuie vizitate din cînd în cînd,
ca să nu se simtă neglijate sau uitate
şi să nu le vină idei prosteşti, ca independenţa.
- V-aţi spălat pe dinţi? - Da.
- Bun. V-aţi spus rugăciunile? - Da.
- Foarte bine. Noapte bună! - Noapte bună, mami!
Haideţi, copii!
Poate punem lîngă patul copiilor o poză a ducelui de Edinburgh,
ca să-l recunoască la întoarcere.
Cinci luni înseamnă mult la vîrsta lor.
Da, doamnă.
- Ce e acolo? - De la Alteţa Sa, doamnă.
Un film din turneul regal.
Ce frumos!
Poate îl vizionăm în locul celui programat.
"Vă scriu pentru a-mi anunţa intenţia de a demara divorţul
între locotenent-comandorul Mike Parker şi soţia sa…"
Kensington 3742.
Tommy?
Subtitrare: Retail
BluRay Re-sync: BLU DUAINE blu-duaine@outlook.com
Sezonul 2, Episodul 3
LISABONA
Prim-ministrul revine după trei săptămîni în Jamaica.
Iată-l!
Dle prim-ministru!
Vă mulţumesc. E minunat să mă aflu din nou printre voi!
După cum ştiţi, am fost plecat pentru a mă îngriji de sănătatea mea.
Acum sunt întru totul apt să-mi reiau îndatoririle.
- Vă mulţumesc. - Dle prim-ministru!
Faceţi linişte!
- Staţi jos! - Începe?
Vino, Charles! Vino, dragule!
A trimis nişte comentarii ce însoţesc filmul. Voi citi cu voce tare.
"Bună tuturor!"
Bună!
- Zi: "Bună, tati!" - Bună, tati!
"Vă văd perfect pe toţi cu ochii minţii.
Staţi în faţa ecranului şi aţi vrea să vedeţi Creatura din laguna neagră.
Dar nu sunt decît eu, cel cunoscut şi plictisitor, sosind…"
- Uite, pinguini! - Nu e tati.
"…pe insula King George…
la 160 de kilometri de coasta Antarcticii…"
- Uitaţi-l pe tatăl vostru! - Acela e tati?
"…cuibărit între oase albe şi străvechi de balenă.
Aici ne-am făcut prieteni noi şi Mike s-a îndrăgostit brusc."
- Uite ce blînzi sunt! - Are barbă!
Da, toţi şi-au lăsat barbă!
Le dă un aer cam evaziv.
Nu spune asta! Barba îl face să semene cu un explorator.
- Acolo ce e? - E foarte nostim, mamă.
"Am instalat chiar nişte indicatoare, ca să găsim drumul spre casă."
Palatul Buckingham! Frumos, îmi place!
"Totuşi, naveta pînă la birou e cam lungă."
"Din fericire, ne-am găsit nişte prieteni,
oamenii Companiei Britanice de Fotografiere Aeriană,
care sunt excelenţi parteneri de tenis."
Priviţi, joacă tenis! Nu e caraghios?
Doamne!
"Cîteva lucruri despre cîinii husky pe care nu le ştiţi.
Au ochi ceacîri, adică de culori diferite."
- Precum kaizerul! - Mamă!
"Dar, cel mai important, le plac foarte mult mingile de tenis!"
Da, vedem.
"Şi au gheare, datorită cărora nu alunecă pe gheaţă."
Uitaţi, Philip e în sanie!
"Pinguinii se alătură familiei noastre de animale…
şi focile, şi vă transmit tuturor dragostea lor.
La fel şi eu.
Al vostru iubitor tată…
şi soţ,
Philip."
Bună dimineaţa!
Tommy?
Maiestate…
Credeam că te bucuri de pensie.
- Aşa e, doamnă. - Atunci, ce te aduce aici?
Vai! Ori ţi s-a făcut un dor insuportabil de palat, ceea ce ar fi…
- …tragic. - Da.
…ori este o problemă gravă şi ai fost chemat în ajutor.
E doar o chestiune de rutină cu colonelul Adeane, doamnă.
Nu poate fi de rutină dacă a trimis una dintre maşinile regale.
De fapt, aceea e maşina mea.
Ţi-am dat noi o maşină?
Da, doamnă. A făcut parte din pachetul de rămas-bun.
Doar nu şi şoferul!
Şi şoferul.
- A fost decizia mea? - Aşa cred.
Ei bine, ai ocupat mereu un loc aparte în inimile noastre, Tommy.
În fine, trebuie să plec.
La Windsor, doamnă?
Nu, la Sandringham.
Michael a făcut aşa încît să am două zile libere.
Foarte bine.
Michael, ai făcut bine că ai venit la mine cu asta.
Am slujit trei generaţii din familia regală, patru monarhi
şi am făcut foarte multe ca să-i protejez, în principal de ei înşişi,
dar acum e prima oară cînd voi încerca să salvez căsnicia altcuiva
pentru a apăra Coroana.
Nu că am da doi bani pe soţii Parker sau pe fericirea lor, mă înţelegi.
Nici doi bani, Tommy.
Dragă Philip…
Nu-ţi pot spune ce plăcere ne-a făcut să vizionăm filmul trimis de tine!
A fost minunat să te văd din nou.
Iar copiii au fost foarte impresionaţi de balene şi pinguini.
Te-am găsit foarte chipeş
în costumul tău de vînător de balene şi hirsut pe deasupra.
ALTEŢEI SALE PHILIP, DUCE DE EDINBURGH
"Şi nu pot uita ce mi-a spus bunica mea despre bărbaţii cu barbă drept soţi."
Mai spune ceva, dar nu,
n-o să repet partea aceea.
- Zău aşa! - Nu ne strica plăcerea!
Haide!
Drăcia dracului!
Cred că putem spune, fără teama de a greşi,
că pe Alteţa Sa îl aşteaptă o primire foarte călduroasă!
UNDE AŢI FOST, SIR ANTHONY?
"M-am întors cu forţe noi", a anunţat Eden.
REVINE PREMIERUL CARE A ABANDONAT ŢARA
Bună dimineaţa!
În primul rînd, trebuie să vă mulţumesc
pentru felul în care v-aţi descurcat cu toţii fără mine
şi pentru modul foarte competent în care Rab mi-a ţinut locul
cît am lipsit.
M-aţi ţinut la curent cu toate deciziile care au trebuit luate.
De-a lungul acestor luni, am fost un guvern unit
şi vom rămîne un guvern unit.
Dar nu suntem un guvern unit,
nu-i aşa, Anthony?
După războiul asupra căruia ai insistat, suntem dezbinaţi precum Cezar şi Pompei,
iar în ţară e haos.
Nu este benzină la pompe, nu-s nici conserve pe rafturi,
aliaţii noştri s-au unit împotriva noastră,
reputaţia noastră în lume e distrusă!
Cît de abil se învîrte girueta ta, Harold!
Din cîte îmi amintesc, te-ai pronunţat în favoarea războiului.
Numai cu condiţia să fie legal.
Eşti un…
mincinos!
Mincinosule!
L-ai vrut la fel de mult ca mine!
Ai fi smuls scalpul lui Nasser cu unghiile dacă ai fi avut ocazia,
ai fi luat ţiţeiul din canal şi ai fi dat foc Orientului Mijlociu!
Ai pierdut încrederea poporului şi pe cea a partidului.
E capătul drumului.
Un drum pe care tu m-ai condus de bunăvoie!
Şi acum vrei să mă părăseşti…
În momentul ăsta?
Şi voi toţi?
Haide, Anthony…
Ştii la fel de bine ca mine…
În politică, nu există dreptate.
Fugi, fugi!
Căpitane Lascelles!
Dnă Parker!
Ce vă aduce aici?
Un pensionar trebuie să cultive
toate locurile de lectură plăcute din Londra.
Vă pot întreba ce citiţi?
Spuneţi-mi că e poezie romantică!
Istorie militară.
Campaniile lui Napoleon.
- E fiul dv.? - Da.
Locotenent-comandorul Parker trebuie să fie mîndru.
Poate că ar fi, dacă ar şti cum arată copiii.
E plecat din nou. În turneu.
Vă compătimesc.
Ştiu de la soţia mea cît de greu poate fi
să rămîneţi singură cu copiii, zile şi uneori săptămîni la rînd.
Căsniciile puternice găsesc o cale de a supravieţui, sunt sigură.
A noastră mă tem că a fost distrusă.
Mă întristează să aud asta.
V-aş putea ruga să amînaţi eventualele măsuri sau anunţul public
încă puţin timp?
Aşa cum ştim amîndoi, ducele de Edinburgh îndeplineşte
îndatoriri regale însemnate în turneu
şi n-am vrea ca presa să publice vreun titlu de senzaţie
care ar putea să-i submineze eforturile.
Sau să suscite îndoieli privind căsnicia cuplului regal.
Pentru asta aţi venit, nu-i aşa?
N-a fost deloc o coincidenţă.
Aţi venit fiindcă ştiaţi că voi fi aici
şi aţi vrut să le puneţi o vorbă bună. E deplorabil!
Aţi rămas lacheul lor, zi şi noapte, chiar şi la pensie!
Regret că vă deranjez, doamnă. Am primit un telefon din Downing Street.
Prim-ministrul a solicitat o audienţă de urgenţă.
A luat trenul şi va sosi la noi în jurul orei 15:00.
La peronul 1 soseşte trenul de Londra. Vă rugăm, depărtaţi-vă de margine!
- Eden! - Eden!
Huo!
Să-ţi fie ruşine!
Mulţumesc.
Jos cu Eden!
Desigur, am cerut a doua părere şi apoi o a treia,
i-am implorat să-mi dea voie să continui,
dar mă tem că medicii au tras şi au exprimat aceeaşi concluzie.
A sosit timpul să-mi pun sănătatea mai presus de ţară…
Şi să…
să vă prezint demisia mea.
Îmi cer iertare dacă…
dacă v-am dezamăgit.
Am sugerat eu că m-ai dezamăgit?
Nu, dar…
cred că asta aţi gîndit.
Am…
Am gîndit într-adevăr că decizia de a porni la război e pripită.
Şi mi-a părut rău să vă văd minţind Camera
cînd le-aţi spus că nu cunoşteaţi dinainte intenţiile Israelului.
Ştim amîndoi că nu era adevărat.
Dar, cu toate că a fost incorect,
am avut înţelegere pentru dv.
Aţi aşteptat în culise atîta vreme,
aţi sprijinit un om măreţ, ca Winston,
cu atîta răbdare şi atîta loialitate.
Apoi, în sfîrşit, aţi avut ocazia să vă măsuraţi cu el.
Adeseori, cea mai bună alegere este să nu faci nimic…
dar ştiu din proprie experienţă cît de frustrant poate fi.
Istoria n-au scris-o cei care n-au făcut nimic.
Şi atunci, presupun că e firesc ca bărbaţii ambiţioşi şi motivaţi
să vrea să intre în istorie.
…sau să intre în istorie prin căderea lor.
Cred că nu mai avem de ales, a sosit momentul să-i spunem Maiestăţii Sale
despre divorţul soţilor Parker
şi s-o prevenim că, oricît de ireproşabil s-a purtat ducele de Edinburgh
sau nu s-a purtat,
presa rămîne presă şi vor apărea întrebări inevitabile,
privind starea căsniciei cuplului regal.
Simt tulburare, Michael.
Dacă preferi, mă pot ocupa eu însumi de chestiune.
Nu, voi avea eu grijă.
Voi încerca să-i vorbesc Maiestăţii Sale în tren.
Mult noroc, Michael!
Regret că vă deranjez, doamnă.
A sosit o telegramă de la lordul Salisbury,
cu recomandarea ca succesorul lui sir Anthony
să fie dl Macmillan.
Desigur. Mulţumesc.
- Da, Michael, ce e? - Voiam doar să spun…
Dar, desigur, putem discuta
la întoarcerea la palat, dacă Maiestatea Voastră preferă…
Nu. Ia loc, Michael!
Mulţumesc, doamnă.
Se pare că…
Dna Parker, care e soţia locotenent-comandorului Parker…
Da, ştiu cine e Eileen.
…s-a decis să-i intenteze proces de divorţ soţului ei.
Doamne!
- Despre asta voiai să discutăm? - Da.
Şi despre faptul că, deşi nu există, desigur, absolut niciun indiciu
de necuviinţă din partea Alteţei Sale ducele de Edinburgh,
poate că ar trebui să ne pregătim pentru un titlu iritant sau două în presă.
Cum aşa? De ce?
Ce acuzaţii îi aduce ea?
Cruzime, părăsire pe nedrept şi…
adulter, doamnă.
Suntem conştienţi de faptul că locotenent-comandorul Parker
e secretarul particular al Alteţei Sale şi prietenul său apropiat
şi cred că există o scrisoare.
O scrisoare?
Scrisă de locotenent-comandorul Parker către tovarăşii săi de la clubul de prînz,
în care se laudă cu "isprăvile" din timpul turneului regal.
Ce fel de isprăvi?
Nu…
N-am nevoie de răspuns la întrebare. Mulţumesc, Michael.
Eu vă mulţumesc.
Maiestate, dl Macmillan.
Maiestate…
Înţeleg că s-au făcut sondaje
şi că aţi fost ales de colegii dv.
drept omul cel mai capabil să unifice guvernul şi să conducă ţara
după demisia lui sir Anthony.
Da, doamnă.
Felicitări!
Deşi mă tem că aţi moştenit un pocal otrăvit.
E adevărat. S-a dezlănţuit o adevărată furtună împotriva noastră.
Prin războiul lui Eden, am renunţat la superioritatea noastră morală
şi la bunele noastre relaţii cu alte state.
Ca să nu mai vorbim de situaţia economică precară.
A fost realmente dezastruos.
Dar n-a fost doar războiul lui Eden,
nu-i aşa?
A fost un război purtat de un guvern
în care dv., ca lord cancelar,
aţi fost un element component major.
Şi parcă îmi amintesc că vocea dv. a fost printre cele mai sonore
în sprijinul războiului, la început.
Cred că omul trebuie întotdeauna să-şi accepte propriul rol…
în orice încurcătură.
Dle prim-ministru…
Maiestate…
Michael…
Cere, te rog, să fie trimisă o maşină.
- Puntea recepţionează. Spune! - Cartul D cere voie să plece.
Se aprobă. Afirmativ.
AM FOST ÎNŞTIINŢAT DE AVOCATUL SOŢIEI DV.
SĂ INIŢIEZ PROCEDURA LEGALĂ
- Comunicaţiile către punte. - Puntea recepţionează. Spune!
Ai puţin timp?
Ce-a fost în mintea ta?
Ştii regulile!
Nicio scrisoare, nimănui.
I-am spus baronului să fie discret.
Dar, cumva, scrisoarea a ajuns la Eileen, iar ea a scris acum la palat.
Ca să-şi anunţe intenţia de a-mi intenta divorţ.
Ceea ce înseamnă că a aflat ştii-tu-cine.
Da.
Cred că asta trebuie să presupunem.
Bună dimineaţa!
Îmi amintesc cum făceam asta în Malta.
Mergeam la cumpărături împreună.
Pare că a trecut o veşnicie.
Da.
Am venit la tine azi…
pentru că am aflat, cu mare tristeţe, că există dificultăţi în căsnicia ta.
Aş vrea să ştiu dacă există vreo cale prin care eu…
sau altcineva am putea ajuta.
Căsnicia mea cu Mike nu mai poate fi salvată.
- Înţeleg. - Despărţirea e inevitabilă de cîtva timp.
Intenţionasem să divorţez cu ani în urmă dar, din cauza atenţiei
atrase de căpitanul Townsend şi prinţesa Margaret,
am decis să mă abţin.
Îţi mulţumesc.
Dar asta a fost atunci. Acum e altceva.
Ce s-a schimbat?
Nu s-a schimbat nimic. Tocmai asta e problema.
Doar s-a agravat.
Şi, în timp ce unele femei aleg să rabde o astfel de umilire,
eu am prea mult respect pentru mine şi copiii mei ca s-o îndur.
Mă tem că nu ştiu despre ce vorbeşti.
Atunci citiţi asta!
Nu îngropaţi povestea, doamnă!
N-o ascundeţi sub preş.
E scrisă negru pe alb.
Aş putea să-ţi cer un serviciu?
Să-ţi amîni anunţul, cît timp decidem ce e de făcut,
în lumina acestor lucruri.
M-am săturat de serviciile făcute vouă!
Toată viaţa mea adultă a însemnat servicii faţă de voi!
N-aveţi nici cea mai vagă idee cît costă deteriorarea familiilor
şi a căsniciilor celor din slujba voastră!
Am dat instrucţiuni unui avocat. Asta e decizia mea.
Domnilor…
Aş vrea să fac o scurtă declaraţie în numele clientei mele,
dna Eileen Parker.
"După ce am îndurat mai mulţi ani o căsnicie nefericită,
am ajuns la trista concluzie
că despărţirea oficială e cea mai bună alegere pentru amîndoi.
Soţul meu nu a demonstrat nici înclinaţii, nici entuziasm
faţă de responsabilităţile rolului de tată sau de soţ
şi divorţul rămîne unica soluţie."
- Vă mulţumesc. - Dle Lewis!
Cel mai bun prieten al ducelui şi soţia lui se despart, aflaţi tot!
PRIETENUL DUCELUI ŞI SOŢIA SE DESPART
APARE ÎN TITLURILE PRESEI
PRIETENUL DUCELUI ŞI SOŢIA SE DESPART
SOŢII PARKER DE LA PALAT SE DESPART
Nu!
Domnule…
O telegramă de la avocatul meu din Londra.
După el, articolele din presă sunt urîte, dar nu sunt dezastruoase.
E încrezător că totul se va potoli în 48 de ore.
Crede că se va rezolva de la sine.
Ia dorinţele drept realitate, o ştim amîndoi.
Am primit şi eu o telegramă de la Londra.
Sper…
Sper că nu vei face să-mi fie greu să fac pasul următor.
Nu.
Îţi prezint demisia cît de curînd.
Am nevoie de ea acum.
Îmi prezint demisia…
ca secretar particular al ducelui de Edinburgh,
cu intrare în vigoare pe loc.
Se acceptă.
Ai lucrat destul timp pentru mine. Cunoşti regulile.
Ştii cine suntem, cum merg lucrurile.
Nu există loc pentru greşeli, nu există loc pentru scandaluri,
nu există loc pentru imperfecţiuni umane.
Cred că ar trebui să ne părăseşti în Gibraltar.
Pot să-ţi sugerez politica "nu comentez" pe toată linia? Şi să nu scrii scrisori?
Da, desigur.
Comandor Parker!
Ducele v-a concediat?
Doar cîteva cuvinte, domnule!
Valea!
Hai, valea!
Plecaţi! Hai, plecaţi! N-am nimic de spus! Valea!
În urma demisiei locotenent-comandorului Parker,
presa britanică s-a aliniat şi a arătat o susţinere copleşitoare.
Dar?
Mă tem că ziarele străine n-au fost la fel de amabile.
Ieri a apărut un articol în Baltimore Sun…
- Unde? - La Baltimore, mamă.
…care susţine că Londra e inundată de zvonuri
cum că ducele de Edinburgh are o relaţie amoroasă
cu o femeie anonimă, cu care s-a întîlnit în mod regulat
în apartamentul din West End al baronului Nahum, fotograf monden.
Nahum e totodată preşedintele Clubului de Joi din Soho,
la care ducele de Edinburgh e membru fondator.
În fine, articolul a stîrnit destulă furie şi agitaţie.
Presa britanică s-a molipsit, iar The Manchester Guardian anunţă:
"Din vremea primelor zvonuri despre o idilă
între fostul rege Eduard al VIII-lea şi dna Simpson,
americanii n-au mai înghiţit cu atîta lăcomie corespondenţa londoneză."
Continuă!
Pe prima pagină, Sunday Pictorial le aminteşte cititorilor că familia regală
"este iubită şi invidiată pretutindeni în lume, pentru că este o familie."
Revista Time are un titlu: "Joile au ajuns prea departe", apoi spune:
"Doar în vremea în care Wallis Simpson defila pe holurile de la Buckingham
s-au mai întors ochii lumii cu atîta maliţie
spre acele draperii de creton."
Să-l aducem pe duce acasă imediat, cu avionul.
E o idee, Maiestate.
O idee bună.
Avocatul diavolului ar putea argumenta,
şi m-ar interesa să aflu părerea lui Michael în această privinţă,
că întoarcerea devansată a ducelui, evident orchestrată de palat,
ar putea fi o concesie prea mare în faţa presei
şi ar pune şi mai mult gaz pe foc.
Sunt de aceeaşi părere.
Nu vrem aşa ceva.
Nu.
Şi atunci, ce facem?
Ce?
Da!
Dl amiral doreşte să discutaţi, domnule.
Bine. Spune-i că poate să vină.
De fapt, a sugerat să mergeţi dv. la el, domnule.
- Mulţumesc. - Domnule…
Dar ca să ataci curenţii pilotînd un Flycatcher
şi să aterizezi pe puntea unui Hermes…
Dle amiral!
Intraţi! Dle comandor…
Mulţumesc.
Palatul Buckingham m-a contactat
privind şedinţa foto de la reunirea dv. cu Maiestatea Sa.
Pe dv.? De ce nu pe mine?
Eu sunt comandantul acestui vas.
Eu sunt soţul ei.
Maiestatea Sa va veni la Lisabona cu avionul, cu o zi mai devreme.
- Înţeleg că aveţi instrucţiuni… - Instrucţiuni?
…s-o întîmpinaţi la aerodrom.
A fost prevăzut în amănunt cum se va desfăşura reunirea.
Mulţumesc.
Cravata!
Nu aceea! Una potrivită pentru un adult.
Aşa spun instrucţiunile.
Pentru Dumnezeu! E cu inimioare!
Şi pălăria?
- Da, domnule. - Detest pălăriile.
Cred că valoarea ei, cu acest prilej,
nu vine din a fi purtată, ci din a fi scoasă.
"Ca gest de cavalerism şi deferenţă…"
…înainte să urc în avion.
Înainte să ajungeţi la scara avionului.
- Michael… - Pălăria dv., domnule.
Da, poate ar fi prudent să fie amînate prînzurile civice…
Scumpa mea!
Vorbim mai tîrziu.
Mergem?
Maiestate!
Iată-i! Din nou împreună, în sfîrşit, dar pentru cît timp?
Alteţă!
V-a fost dor de ea?
Această etalare a unui front unit în faţa lumii
va potoli prea puţin zvonurile despre o ruptură.
Vedem scene fără precedent. Sosesc fotografi din întreaga lume…
Regina şi ducele de Edinburgh se ascund de lume
la bordul iahtului regal.
Acum, privirile lumii se îndreaptă spre iahtul regal,
pe care s-au adăpostit.
Nu, înţeleg.
Mulţumesc.
Era secretarul de presă al palatului.
- După el, măsurile pe care le-am luat… - Spectacolul dat de noi.
…măsurile pe care le-am luat n-au avut chiar efectul scontat.
Zvonurile tot nu s-au stins.
Cred că eşti de acord cu mine, nu mai putem continua aşa.
Nu.
Aşa că…
Să profităm acum de ocazie,
în lipsa copiilor şi a oricăror factori de distragere a atenţiei
ca să dăm cărţile pe faţă
şi să vorbim măcar o dată sincer
despre ce e nevoie să se schimbe pentru ca mariajul ăsta să funcţioneze.
Bine. Cine e primul?
Ce întrebare prostească! Eu sunt al doilea, măcar atît am învăţat!
Dacă e să vorbesc prima, cu asta aş începe.
Cu văicărelile tale.
- Văicărelile mele? - Nu mai contenesc!
Te smiorcăi şi bombăni ca un copil.
Te surprinde?
Mustăţile alea infernale care conduc palatul mă infantilizează!
- Dacă nu te-ai purta ca un sugar… - Îmi dau liste, indicaţii.
"Fă asta, nu face aia, poartă asta, nu aia,
spune asta, nu aia!" Poţi găsi ceva mai umilitor?
Da! La drept vorbind, pot.
Am învăţat despre umilinţă în ultimele săptămîni
mai mult decît speram să învăţ toată viaţa.
În ultimele cinci luni, m-am simţit mai singură ca oricînd.
De ce crezi c-a fost aşa?
- Din cauza purtării tale! - Pentru că m-ai alungat!
- Da. Şi de ce crezi că am făcut-o? - Nu ştiu. Tu să-mi spui!
Pentru că te-ai rătăcit!
Te-ai rătăcit în rolul tău şi în tine însuţi!
Hristoase!
Uite…
Înţeleg că mariajul ăsta e cu totul altfel decît ne-am imaginat că va fi.
- Puţin spus! - Şi că ne aflăm într-o…
…temniţă?
…într-o situaţie care e unică.
Mariajul nostru e altfel decît oricare altul
fiindcă ieşirea disponibilă pentru toţi ceilalţi…
Divorţul.
Da, divorţul.
Pentru noi nu e posibil.
Niciodată.
Nu.
Acest… neastîmpăr al tău trebuie să devină de domeniul trecutului.
Am nevoie de asta.
Familia noastră are nevoie de asta.
Monarhia e prea fragilă. Chiar tu mi-ai tot spus asta.
Încă un scandal, încă o ruşine naţională, şi totul se va termina.
Ce ar face să-ţi fie mai uşor?
Să fii inclus, nu exclus?
De ce ar fi nevoie?
Mă întrebi cu ce pot fi cumpărat?
Te întreb de ce ar fi nevoie pentru asta.
Bine.
Ca lucrurile să meargă,
ca să devină suportabile…
am nevoie de respect şi recunoaştere din partea oribilelor mustăţi.
Te rog, nu le mai spune aşa!
Voi înceta cînd nu le vor mai purta toţi!
Să-şi lase snobismul şi prejudecăţile, să nu mă mai dispreţuiască
drept străinul cu un trecut de neînţeles.
Le vei cîştiga respectul prin purtare.
Nu! Nu!
Le voi cîştiga respectul cu singurul lucru pe care îl înţeleg acei indivizi:
un gest, o declaraţie,
ceva irefutabil, care le închide gura şi le impune respect.
În momentul ăsta, fiul meu de opt ani îmi e superior în rang!
Da, fireşte! Doar e moştenitorul tronului!
Eu sunt tatăl lui, Elisabeta.
Maiestatea Sa regina a binevoit,
prin scrisoarea oficială ce poartă Marele Sigiliu al Regatului,
din data de 22 februarie 1957,
să-i acorde
Alteţei Sale ducele de Edinburgh
calitatea şi demnitatea
de prinţ al Regatului Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord.
De aici înainte, ducele de Edinburgh va fi cunoscut
ca Alteţa Sa prinţul Philip, duce de Edinburgh.
"O, iată-l pe al Angliei fiu vestit
Slăvit pe uscat şi pe mări slăvit!
Insula mamă-i poartă dragoste lui
Marinarul cum altul nu-i Şi nici n-a existat vreodată."
Splendid, domnule! Mulţumesc.
"Acum, tobele bat surd, cu alean
Şi ţi se-arată cel mai slăvit oştean
El e, urează-i bun venit
Primeşte-l pe-al Angliei fiu cel slăvit
Într-o sută de bătălii biruitor
Fără să lase vreun tun duşmanilor."
Minunat, domnule!
Splendid!
Michael!
Ai cîteva clipe?
Desigur, doamnă.
E cam trist aici, scuze.
"Cam?"
Nu m-am descurcat niciodată cu casa, fără Eileen.
Puteai măcar să aprinzi focul.
Am scos la bătaie whisky, bine?
Am ars nişte cîrnaţi. Te crezi cap încoronat?
Poftim…
- Pentru soţiile şi iubitele noastre! - Fie să nu se întîlnească!
Ce faci mai departe? Te întorci în marină?
Nu.
Mă întorc acasă.
Marina e "acasă".
La cealaltă casă a mea, Australia.
Pot să vin şi eu?
Parcă-n lumea ta totul s-a aranjat bine.
Atît cît se poate aranja, cînd te vinzi.
Ea mai vrea copii.
I-am zis că lumii nu-i lipsesc nişte guri regeşti noi de hrănit.
Mi-a spus:
"Gîndeşte-te la asta ca la un al doilea act."
Din ce, o tragedie greacă?
Din viaţa ei ca mamă.
Sună logic, din perspectiva ei.
Pentru ea, Charles nu e copil, nu?
El reprezintă şi Coroana,
simbolul viu al celui care o va înlocui,
care o va urma.
Să iubeşti un copil care, fără vreo vină, reprezintă moartea ta, nu poate fi uşor.
Nu.
E puţin rece cu el.
Îşi dă toată silinţa.
Poate ar fi plăcut să aveţi copil care să fie doar copii,
nu ameninţări cu moartea.
Pe care să-i poată iubi.
Şoferul care mă duce la aeroport.
- Ce mă voi face fără tine? - Sunt la capătul firului de telefon.
Atunci, asta e tot?
E sfîrşitul unei epoci.
Îţi mulţumesc pentru această epocă.
Nu, Mike.
Eu îţi mulţumesc.
- Domnule… - Philip.
Domnule…
Subtitrare: Retail
BluRay Re-sync: BLU DUAINE blu-duaine@outlook.com