Želim vidjeti svoje kćeri. -Da, gospođo.
Djevojke, prerano je. Ne mogu to učiniti. Nisam dovoljno jaka.
Imaš dvije odrasle kćeri, koje te mogu zamijeniti. Ja ću to učiniti.
Hvala ti, ali to nema smisla.
Govor je za oca. Voljela bih to učiniti. -Ja ću ga održati.
Ti ne voliš javno govoriti, ja volim. I ja sam bila očeva...
Što? Miljenica?
Hoćeš li to poreći? -Vaš otac nije imao miljenicu.
Obje vas je obožavao. Jednako. Kao i svaki dobar otac.
Mama ti odluči, kao glava obitelji.
Ali ona nije glava obitelji. Ja sam. I ja ću održati govor.
Gospođo. -Hvala lijepo. Hvala.
Prije 6 godina, čula sam poticajne riječi koje je moj otac izgovorio
kada je otkrivao kip Kralja Georgea V.
Nisam tada mislila da ću u tako kratkom vremenu,
morati zauzeti njegovo mjesto.
No, ponosno otkrivam ovaj plemeniti kip danas.
Gospođo...
KRUNA 7. EPIZODA PONOS & RADOST
Preveo i prilagodio: Zaboravko
Zabrinuti smo već neko vrijeme.
Najnoviji međunarodni događaji potvrđuju naš stav.
No, slanje Kraljice na ovo skorašnje putovanje,
u postojećoj klimi, stavilo bi Suverena
na neprihvatljivu razinu opasnosti.
Što bi umjesto toga predložili? Zar da ostane doma?
Zbog manjih incidenata pobunjeničkog ološa?
Kakav bi signal poslali? Kruna neće ustuknuti.
Da je Britanija odustajala,
svijet bi već živio pod jarmom fašističke tiranije.
I uopće ne bi imali svoje carstvo. -Onda predlažem
da Gibraltar posve zaobiđemo. -Tome pristupu bih i ja bio sklon.
Ona nije spremna za nešto takvih razmjera.
Pogotovo ne za nastajuće pokrete za neovisnost.
Moramo biti obazrivi prema njoj. -Štititi je.
Nisam to rekao, gospodine. -Ali, to je to.
Bermuda. Jamajka. Australija. Cejlon. Uganda.
Svuda će biti vruće, Vaše Veličanstvo.
Stoga smo radili mnogo toga s organzom,
krepom i shantung svilom. Željeli smo imati nešto osobito za svaku zemlju.
Zato smo odlučili staviti autohtone grančice cvijeća,
svake od zemalja, koje posjećujete.
Za dolazak Vašeg Veličanstva u Sydney predlažemo bijelu organze-haljinu
s blijedo žutim cvijećem bagrema. -Koliko će biti haljina?
100. -100? -A šešira? -36.
Koliko cipela? -50.
Nije li to malo puno? Možemo li pokušati štedjeti? -Jest.
Bila je to direktiva iz same vlade, iz samog vrha vlasti.
Da se pokažemo u najboljem svjetlu za Velika Britaniju. Samo najbolje.
To je apsurdna pantomima, cijela stvar. Zašto to nitko drugi ne vidi?
Ali perje ti dobro stoji. Trebao bi ga češće nositi.
Prije 20 g. Britanija je kontrolirala jednu petinu svjetske populacije.
Gdje smo sada u Indiji? Pakistanu, Južnoj Africi,
Iraku, Jordanu, Burmi, Cejlonu? Svi su neovisni.
No, nitko se ne želi suočiti i nositi s tim.
Dakle, šalju nas na Commonwealth-turneju.
Kao da stavljaju novu boju na zahrđalo
staro auto, u nadi da će funkcionirati. Ali neće.
Hrđa je pojela motor i šasiju.
Auto se raspada. Ali to nitko ne želi vidjeti.
To je naš posao, to je ono što jesmo. Lijepa fasada.
Ako su kostimi dovoljno veliki, ako je tijara dovoljno svjetlucava,
ako su naslovi dovoljno apsurdni,
mitologija dovoljno neshvatljiva, onda je sve po starom.
Jesmo li skoro gotovi? -Još ne, g. -4 sata za probu kostima.
Odore, gospodine, ne kostima.
Odore se nose u bitci, tako da je ovo proba kostima.
To je samo formalnost, Vaše veličanstvo,
riječ je o privremenom članstvu u vijeću,
dok je Njezino Veličanstvo odsutno. -Kako ljubazno,
što se unatoč umirovljenju brinete o meni.
Koliko je još termina u kalendaru?
Bojnik Adeane i ja smo pokušali prekrižiti koliko smo mogli, ali će
i dalje biti uobičajenih sastanaka tajnog vijeća, nekih investitora,
i vojnih inspekcija. -Može li princeza Margaret uskočiti?
Ona upravo prolazi kroz teško razdoblje.
Malo pažnje će joj dobro doći.
Vratimo je na pravi put.
Nadala sam se da ću otputovati u Škotsku
i da će me Margaret zamijeniti.
Ured je u udaljenom dijelu veleposlanstva,
gdje me nitko neće vidjeti ili naći.
Što radiš po cijeli dan? -Ništa. -Ne mogu te držati tu a da ništa ne radiš.
Ništa je sve što radim ovdje. -Jesi li barem sam u uredu?
O, ne, narednik Hewitt je ovdje. Upravo je ušao.
Može li te čuti? -Naravno. -Gleda li te?
Dakako. -Je li to njegov zadatak? -To je njegov jedini zadatak.
O, Bože, kako užasno.
To nije zauvijek. -Ali kao da je tako. Dvije godine.
Bez tebe da me štitiš. Savjetuješ.
Osjećam se bez veze.
Da, ali dogovorili smo se da pomognemo tvojoj sestri.
Nakon toga smo slobodni.
To je to. Idem. Vidimo se kad se vratiš s putovanja za... -23 tjedna.
Nazovi me ako budeš što trebala. -Da. -Naravno da nećeš.
Više me uopće ne trebaš. -Trebam.
Ne. Nitko me od vas ne treba.
Imam dvije odrasle kćeri, koje se mogu brinuti same za sebe.
Koga ćeš zapravo posjetiti? -Vynerse.
Gore u Caithnessu na Northern Gateu?
Dunnet Head? -Dragi Bože, to je na kraju svijeta. -Da.
Prilika da stvarno pobjegnem od svega. I razmislim.
O čemu?
O svemu. -Ne razmišljaj previše.
Ili previše duboko. To te samo zbuni.
Usput Margaret će me zastupati u momu odsustvu, na čelu države.
Zašto? -Pa, netko mora.
Ne možeš osoblje proglasiti vitezima.
Ako misliš da ona to može. -Može što? Nekomu staviti mač na ramena?
I držati govore? -Koji će joj biti napisani. -I biti točna.
Ljudi će je dovesti kamo treba biti. -Mora se i lijepo ponašati.
Bit će ona dobro. A ti, ako mi dopuštaš?
Izvoli. -Moraš dati Margaret malo prostora.
Malo prostora u kojem će sjajiti. Ona treba zablistati, naša mala.
Kao starija sestra, trebaš biti samouvjerena i darežljiva i
to poštivati. -Činim to. -Činiš li?
Na koljena. -Je li to stvarno nužno? -Naravno!
Želim biti sigurna da znam što radim prije nego što odeš. -U redu.
Nadam se da imaš mirnu ruku.
Činiš se neobično nervoznom. Grižnja savjesti, možda.
Zašto bih imala grižnju savjesti? -Razmisli malo.
Ako misliš na Peterov premještaj... -Prognanstvo.
Učinila sam to po vladinom savjetu. -Po savjetu Tommyja Lascellesa.
To je sad malo čvrsto. -Da? -Da. I ravna strana.
Sjećaš se? -Oprosti. -Kako je on? -Peter?
Snalazi se. Bez pritužbi. Jer su takvi jaki muškarci.
Ali to je usamljenički život u Briselu. Bez pravog posla.
Mali stan, progone ga fotografi.
Mora se kloniti svih zabava, svih zamki.
Kakvih zamki? -Zamki koje mu postavljaju.
Onih koje bi ga dovele u iskušenje. Koje bi ga kompromitirale.
I okončale našu vezu. -Margaret, umišljaš si to. -Umišljam li?
Da. Ionako nije tako dugo. -Dvije godine?
Prvi mjeseci će proletjeti dok me mijenjaš.
Ne pokušavam te zasjeniti. -Kako si draga.
Unijet ću svoju osobnost u to. -To i očekujem.
To je prednost, ako imaš osobnost.
Previše osobnosti, je pretjerana osobnost.
Pogledaj me i reci mi da to kažeš bez imalo zavisti.
Samo se sjeti koga mijenjaš. -Svoju dosadnu sestru.
Svoju Kraljica. Ne zabavljačicu.
...po prvi put će sresti stanovnike Bermuda.
Kraljevski par potom leti na Jamajku.
Posljednji put kad ste bili na turneji,
bila je okrutno prekinuta zbog smrti vašeg dragog oca.
U njegovim zadnjim mjesecima, Kralj mi je mnogo puta
rekao kako osjeća da sve izmiče.
Imperij, naše mjesto u svijetu.
Vidio je ovu turneju kao šansu da zadržimo kolonije.
Kako bi sačuvali Imperij.
Zato ga ponesite sa sobom u duhu. Neka vas...
Neka vas njegov primjer vodi. Njegove misli vas inspiriraju.
Hoću. -I ako smijem...
Neka nitko nikada ne vidi pravu Elizabeth Windsor.
Kamere, televizija. Nikad im ne dopustite
da vide da je nošenje krune često teret.
Neka vas gledaju, ali neka vide samo vječnost.
Hvala, Winstone. -Vaše Veličanstvo.
Bravo! Uspjeli ste! -Da je lako doći ovdje, svi bi došli.
Hvala Bogu da nitko ne dolazi ovdje. -Želiš li se odmoriti? -Naravno da ne.
Sjedila sam satima. Želim lijepu, dugu šetnju!
Ili, još bolje, jahanje!
Trči!
O, Škotska, ta ljepota! Gotovo sam zaboravila kako je to osloboditi dušu.
Uvijek si kod nas dobrodošla, da pobjegneš od svega.
Uskoro ću vam dosaditi. Znate kako kažu: "Svakog gosta 2 dana dosta!"
Ili bi mogla postati naša susjeda. Na obali se prodaje jedan dvorac.
Vlasnik si ne može priuštiti da ga zadrži.
Zove se Imbert-Terry. Čudan čovjek.
Šuška se da povremeno pjeva tuljanima, koji plivaju pokraj dvorca.
Stvarno čudno.
Je li bilo jako teško?
Jest.
Ne želim se sažalijevati, ali gubitak je slijedio gubitak.
Prije svega, gubitak muža.
Potom gubitak doma, napuštanje palače.
Onda me prerastu odrasle kćeri.
Gubitak rutine, životnog smisla. Gubitak krune.
17 godina iskustva kao Kraljice i glave obitelji.
Bertie je bio divan suprug i otac, ali trebao je puno pomoći kao Kralj.
I onda smo ga izgubili,
u trenutku kad mi je trebao dati više odgovornosti,
koja bi mi pomogla u mom očaju.
Sve su mi uzeli.
I sve su dali u ruke djevojke koja uopće nije bila spremna za to.
Žao mi je.
Bermuda će uvijek imati istaknut položaj
unutar Britanskog Commonwealtha.
Položaj koji neće potresti nevrijeme, kroz koje svijet prolazi.
Moj suprug i ja smo duboko dirnuti,
dobrodošlicom kojom smo dočekani ovdje. Bermuda ima i uvijek će imati
posebno mjesto u našim srcima. Bog vas sve blagoslovio.
Dobro je prošlo, gospođo. Poruka je isporučena jasno i glasno.
"Ostani lojalan ili umri." Je li to? Gotovi smo. -Nažalost ne, g.
Ne želim vas požurivati, gđo, ali moramo brzo dalje. -Da, naravno.
Vaše Veličanstvo? -Oprostite, ne ide brže. -Ne brinite.
Sve spremno, gospođo. -Dajte joj priliku!
Kao u mornarici: 8 minuta. Ne 9, ne 7.
Vaš sljedeći nastup će biti govor ispred bivših vojnika.
Zatim ćete trajektom posjetiti školu u Mangrove Bayju.
Onda ćete biti domaćin vrtne zabave u guvernerovoj kući, za 1000 gostiju.
Nadamo se da ćemo naći trenutak za sadnju stabla.
Također ćemo naći trenutak da odemo na WC?
Nadam se da će sutra biti bolje. -Bojim se da neće, g.
Ustajanje u 4:30 za let u 6 sati na Jamajku.
Evo ga opet, mašu poput luđaka.
S malo sreće uskoro će imati TV
i neće više dolaziti ovdje u tolikom broju. -Gospođo, Gospodine,
prije nego poletimo, želim brzo proći kroz prvi dan na Jamajci.
Super. -Da. Sjednite, Michael. -Hvala.
Po dolasku guvernerova dobrodošlica i predstavnika Zapadnih Indijskih otoka.
Počasnu stražu dat će Jamajčanska policija.
Ovo je slika koju nikada nećemo zaboraviti na Jamajci.
Krasna dama i visoka, zgodna figura mornara, njezina supruga.
Brojna djeca su tako blizu da ih gotovo mogu dodirnuti.
Tako ljupki i tako blizu...
Pukovnik Charteris mi je dao vaš govor za sutra navečer, gospođo.
Možete se pripremiti. -Hvala.
O, draga.
Donesite mi olovku, molim vas! -Gospođo?
I pitajte pukovnika Charterisa bi li me mogao posjetiti sutra ujutro.
Ljudi su došli iz cijele zapadne Indije
na današnju ceremoniju, kako bi iskazali svoju odanost.
Dobro jutro, gospodine. -Dobro jutro.
Uđite, Martine. -Vaše Kraljevsko Veličanstvo.
Govor za večerašnji prijem veleposlanika. -Da, gospođo?
Napisan je za moju sestru. I to jako dobro.
Hvala. -Očito je za nju. Odražava njezin ton i osobnost.
Kao što oboje znamo, ja sam drukčiji karakter. -Doista.
I, budući da ću mijenjati svoju sestru večeras,
želim u tekstu napraviti par manjih izmjena. -Gospođo?
Dati mu malo više boje. Da više sliči meni. Udahnuti mu malo života.
Kraljevsko Visočanstvo je vjerojatno svjesno...
...da će biti važni ljudi na večerašnjem prijemu.
Različitog iskustva i senzibiliteta.
Govor je pažljivo formuliran kako nikoga ne bi uvrijedio.
Pretpostavljam da je i zabavan.
Suveren ne mora nikoga zabavljati. -Ja nisam suveren.
To mi je jasno, no vi ga zastupate.
Kako bi bilo s dijademom? Ili s Cambridge bisernom ogrlicom?
One su Kraljičine i za državne prigode su.
Njezinu veličanstvu neće smetati.
Uostalom, ne dolaze li ljudi vidjeti Kraljicu?
Da. -Onda ćemo je i prezentirati.
Vaše ekselencije...
Drago mi je biti ovdje večeras, i mijenjati svoju sestru, Kraljicu,
koja ima sreće što je na putu,
negdje između Bermuda, Jamajke i Fidžija.
Rastresena, bez sumnje...
...lelujavim poljima šećerne trske i gracioznih palmi, i duboke modre vode
i bijelim koraljnim pijeskom. Kroz dramatične zelene planine,
punih vegetacije i finih ritmova plesa i pjevanja.
No, još življe, čak i briljantnije
od boja tih lijepih otoka ili odjeka te glazbe ili
dočeka veselih i prijateljskih ljudi kamo god moja sestra otputuje,
je ono što vidim kada pogledam ovu salu večeras.
Kad vas sve tako pogledam... Bože, izgledate prekrasno.
I blistavo. Upravo egzotično!
I kako fino društvo imamo ovdje večeras!
Naš veleposlanik u SAD-u, Sir Roger Makins.
Jedina iskrena stvar iz Washingtona.
Naš poletni veleposlanik, Alec Kirkbride, u Libiji.
Još je neženja, dame! Sir Charles Peake i njegova supruga iz Grčke.
Zemlja koja nam je dala puno toga: filozofiju,
demokraciju... mog zeta.
Zato vam svima kažem dobrodošli!
Hrana je prosječna, ali je vino priličito dobro.
I pobrinula sam se da ima dosta toga.
Dakle, nemam sumnje da ćemo imati prekrasnu večer.
Hvala puno.
To je tako dobro osjećaj. Moja sestra uvijek kaže kako joj ta uloga ne leži.
Ja sam rođena za to. -Znam.
Rekla sam im da mi daju što više takvih angažmana.
Investitore, balet, debitantske balove. -Zašto ne?
Možeš li doći i vidjeti me u akciji? Samo jednom?
Da nije tako riskantno... Ali ako novinari otkriju...
Dragi... Novine nas vole. Ljudi su na našoj strani.
U njihovim očima ne možemo učiniti ništa krivo.
PRINCEZA MARGARET OČARALA Tu je i posjet u gradskoj dvorani.
Da ne spominjem vrpce za rezanje. I jelo. Gotova?
Ne. Još malo. Samo ti idi.
Samo trenutak. Odmah dolazim. Hvala. -Dobro.
Što se događa?
Prošlog tjedna je bio veleposlanički prijem u Londonu.
Očito je Margaret bila blistava i sjajna. -Radije bi da je zabrljala?
Ne.
Možda. Je li to grozno od mene? -Da.
Znaš, nisi oženio sveticu.
Znam to. Imam veliko povjerenje u nju.
U Margaret? -Da će zabrljati.
Dugoročno. -Ili će mene zasjeniti.
Zabrljat će. -I mene zasjeniti.
To ne sliči tebi.
Oprosti.
Postoji opasnost da pretjeramo.
Možda bi bilo razumno otkazati neke termine?
Mislim, 57 australskih gradova u 58 dana.
Možda da ih ne posjetimo sve.
Ne. Ne.
Držat ćemo se svakog termina.
Nema otkazivanja. Niti jednog.
Dan nam sprema neke izazove.
Ruta je duga 16 km i ulice su prepune.
Koliko će trajati? -Dva sata. -Dva sata!
Na vrućini od 40 stupnjeva? -Mogu pitati da voze brže.
Bilo bi naporno za konje. -Ne, bit će u redu. Hvala.
Evo je napokon među nama.
Očarala je ljude u svim gradovima.
Najprije u Sydneyju, zatim u prijateljskom Adelaideu...
A onda u časnom Hobartu, u podnožju brda Wellington.
To je to. Dvorac Mey.
Nije li predivan?
O, da!
I kakav pogled.
Kapetane Imbert-Terry. -Zapovjedniče Vyner. Gospa Doris. I...
Poznajemo se.
Ne vjerujem. -Ipak. Da.
Vaše lice mi je jako poznato.
Već ću se sjetiti. -Smijemo li ući? -Da.
Ako ste zainteresirani za objekt,
bit ću posve iskren. Krov treba...
...malo popraviti. Jedan ili 2 prozora možda treba zamijeniti, i...
Struju bi tek trebalo instalirati.
I nema blagovaonice. Niti kupaonice.
I odavno sam prodao većinu trofeja. -Stvarno niste prodavač.
Kuća je u tako lošem stanju da bih je trebao darovati.
To bi bilo neprihvatljivo. -Ali zašto?
Na to bi se gledalo poprijeko. Nešto u vezi s tim tko sam. -Glumica ste.
Slavna filmska zvijezda. -Ne. -Pjevačica? -Ne.
Na vrh jezika mi je!
Sagrađen je sredinom 17. stoljeća.
14 generacija je pripadao istoj obitelji. Mi smo ga kupili 1929.
Žena i ja smo ovdje proveli 11 vrlo sretnih godina.
Onda je došao rat i dvorac...
Rješenje je očito. Prestani se smiješiti. -Ne.
Problem je, ako se ne smiješim, mislit će da sam ljuta.
Ne, nije tako. Što vi mislite, doktore?
To je grč. Mišići su preopterećeni. Odmor bi to popravio.
Kao što rekoh, prestani se smiješiti. -Ne. Večeras imam termin.
Što predlažete? -Mogu u zahvaćena područja ubrizgati relaksans.
Morali bi paziti s juhom. Možda ćete imati manju kontrolu sa žvakanjem.
I to nije trajno rješenje.
Dogovoreno, ubrizgajte ga. -Dragi Bože.
Želiš se zamrljati s juhom? Znaš što?
Neku večer sam se probudio, i moja desna ruka nije bila pokrivena.
Znaš li zašto? Mahao sam mnoštvu u snu.
Pa onda.
Držite mirno, molim vas, Vaše Veličanstvo.
Američki zrakoplovi i oružje
pomažu francuskoj i vijetnamskoj vojsci.
Rusko i kinesko oružje pomažu Viet Minh. PRINCEZIN POSJET RUDNIKU
Princeza Margaret u rudniku nosi bijeli kombinezon.
Njezin posjet par stotina metara ispod zemlje
je dio obilaska jednog od najmodernijih rudnika u Europi.
Nakon sat vremena u podzemlju, princeza se vratila sa suvenirom.
Komadom ugljena kojeg je sama iskopala.
Jeste li uživati u rudarstvu, Visočanstvo?
Jesam, jako. Iako je dolje bilo jako prašnjavo.
Čak mi je ušlo prašine u usta, ali bilo je ukusno.
Imate li sada razumijevanja za rudare?
Čovjek ima razumijevanje za svakoga tko provodi svoj radni život dolje.
Nedopustivo je mračno i vruće i tjeskobno.
Uvjeti pod zemljom su čini se jako opasni za te jadne ljude,
koji za tako malo novaca tamo rade.
Koja je vaša poruka onima koji su odgovorni?
Nemam više ništa za reći. -Za koga je ugljen?
Imam nekoga jako posebnog na umu.
Brigadira Townsenda?
Nedostaje li vam? -Da. Jako.
A nedostaje li vam vaša sestra, Njezino Veličanstvo, Kraljica?
Ne baš toliko, ne.
Zašto si to rekla? -Što? -Da ti nedostajem.
Jer mi nedostaješ. -Znam.
Ali to nije bilo pametno. -Zašto nije?
Draga, ne smiješ u javnosti
govoriti protiv svoje sestre.
Ne počinji i ti s tim. -Palači se to neće svidjeti.
A palaču trebamo na našoj strani.
Koga misliš da ćeš razočarati? Koalu?
Cijela ova stvar je cirkus. Jadni cirkus,
koji se vuče od grada do grada a mi smo medvjedi koji plešu.
Što radiš? -Vraćam ovo malo zadovoljstvo. Oduzela si previše.
Ne, te stvari će te ubiti.
Da, ako ih pušiš 40 na dan, kao tvoj otac, kojeg sad razumijem.
Kad je vidio da dolazi ovaj put, pomislio je:
"Radije ću umrijeti od raka." -Začepi!
Što pokušavaš dokazati? Što želiš čuti od njih?
"Bravo, Lilibet. Ona upravlja cijelom turnejom."
"Lilibet te nikada neće iznevjeriti. Ona sve sredi."
"Nikada ne griješi. Sad te više volim od Margaret."
Van odavde! Van! Van! -Ne diraj me. Kriste!
Da se nisi usudio vratiti. -Ne budi smiješna! Kriste!
Razgovarat ću s njima. -Ne.
Ja ću.
Žao mi je zbog ovog malog prekida.
Sigurna sam da se to događa u svakom braku.
Što želite od mene? Za vaš filmski žurnal?
Dar za Vaše Veličanstvo.
Hvala.
Vaše Kraljevsko Veličanstvo...
Kada u javnosti obavljate službene dužnosti,
vi niste vi. -Naravno da sam ja.
Izražavanje političkih stavova o uvjetima rada u rudnicima,
stvar u Sadlers Wellsu... Nitko ne želi da to budete vi, već "ona".
Kip? Stvar? -Kruna...
Nju žele vidjeti, ne vas. Čim to postanete vi,
uništavate iluziju, razbijate čaroliju.
Ljudi žele nekoga da predstavlja krunu.
Ne žele se bojati. Da bude od krvi i mesa, živa.
Vaš stric, Eduard VIII., gotovo je isto učinio,
nametnuo je svoju individualnost instituciji. Oživio je!
I gotovo je s tim uništio. -Ovo uspoređujete s abdikcijom?
Ne, ali sam odlučio da sve preostale Kraljevske angažmane
treba provesti Kraljica Majka.
Moja majka je u Škotskoj. -Znam.
Ali poslao sam nekoga da je dovede natrag. I to odmah!
Vaše Kraljevsko Visočanstvo.
Rekli smo u 11 sati. -Koliko je sad? -Gotovo je podne.
Bože, krenula sam na vrijeme.
Išli ste uz obalu? -Jesam.
Niste mislili na vjetar. Jutros ste išli uz vjetar.
Zasigurno je to. -Zato ćete odletjeti natrag.
Imao sam priliku malo razmisliti.
Razgovarao sam s odvjetnicima i predlažem iznos
koji smatram primjerenim za ovaj raskošni dvorac.
Da, nastavite. -Pripremite se.
100 funti.
Što? -O, žao mi je. Je li vam to previše?
Ne, to je apsurdno. -Baš suprotno.
To je posve fer, jer će vas koštati nekoliko desetaka tisuća.
Sigurni ste? -Ne. Pitanje je, jeste li vi sigurni?
Jesam. -U redu. Čestitam.
Nadam se da ćete biti sretni ovdje. -Hvala vam. Imam osjećaj da hoću.
Mogu se iseliti za tjedan dana. -Samo ako imate gdje stanovati.
Imam. Moja sestra živi par kilometara odavde.
Smijem li vas otpratiti u Vyners? Niz vjetar?
To bi bilo lijepo.
Vaše Veličanstvo.
Oprostite na smetnji. Šalje me premijer.
Traži da se odmah vratite u London. -Zašto? -To su svi podaci koje imam.
Čini se da moram ići.
O, moj Bože.
Konačno ste shvatili.
Zašto niste ništa rekli, gospođo?
Jer ljudi uvijek rade takav metež. I prestanu biti ono što jesu.
I vi bi udvostručili cijenu. -Govorite kao prava Škotlanđanka.
Sada, moj govor u Valletti.
Rado bih nešto dodala. Želim Maltu označiti
kao "moj otok sretnih uspomena."
Jako dobro, gospođo. Morat ću pretipkati tekst.
Hvala.
Gospođo, i dalje ima nekih sigurnosnih briga oko Gibraltara.
Kakvih briga? -Čelnici svih glavnih stranaka su primili prijetnje smrću.
Znači, ako ćemo posjetiti Gibraltar, naša sigurnost nije zajamčena.
Ja sam savjetovao otkazivanje. -Zašto? -Kako zašto?
Ne želim kao laka meta hodati Gibraltarom.
Ne. Povlačenje u ovom trenutku će izgledati kao slabost.
I to bi bilo razočaranje za tamošnje ljude.
Ja kažem da idemo. -A ja kažem da ne idemo.
Svjesna sam da sam okružena ljudima koji misle
da mogu bolje obaviti posao.
Jakim ljudima sa snažnim osobnostima, prirodnim vođama,
prikladnijih za inicijative, koji bi ostavili svoj trag.
No, bilo to dobro ili loše, kruna je sletjela na moju glavu.
I ja kažem da idemo.
Kraljevska jahta Britanija plovi prema Gibraltaru.
Na palubi vidimo Kraljicu i vojvodu od Edinburgha.
Britaniju prati 15 razarača mediteranske flote,
koji pozdravljaju s 21 počasnim plotunom.
Moćan signal za ljude Gibraltara,
da uživaju zaštitu krune i imperije.
Veličanstvena turneja je već označila Njezino Veličanstvo kao ženu sudbine.
Njezin povratak u London nakon 80.000 km po zraku, kopnu i moru
je trijumf diplomacije u izazovnim vremenima za imperij.
Niti jedan termin na ogromnom popisu nije otkazan.
Milijuni su klicali Kraljici, koja je očarala i ujedinila Commonwealth.
Već je sad jasno da će Veličanstvo
zauzeti mjesto među poznatim Kraljicama u povijesti
i omogućiti obnovljenu ulogu Britanije u suvremenom svijetu.
Imperija je osigurala svoje mjesto u svijetu,
označivši početak nove Elizabetanske ere.
Halo. -Vaše Veličanstvo.
Da.
Premijer je stigao. -Spreman, idemo. -Hvala. -Brz sam.
Tata, uhvatit ću te. -Ne. Pazi, Stolica. Psi! -Ne možeš mi pobjeći!
Premijer, Vaše Veličanstvo.
Čestitam, Vaše Veličanstvo. -Hvala, Winstone.
Bezuvjetni trijumf. -Prije bijeg u zadnji tren.
Moglo je drukčije završiti. -Ali nije.
Stavilo nas je baš tamo kamo pripadamo. I više, u stvari.
Prije turneje naša velika nacija je bila u opasnosti
od gubitka našeg statusa, utjecaja, i ugleda.
Vaša hrabrost i uvjerenje je prevladalo. -Ovaj put, možda.
No, s vremenom, oni će se sigurno umoriti od nas. -Ali samo ako kruna
ili predstavnici krune pogriješe
ili krivo procijene stvari. -Moja draga sestra? -Da.
Što bi ste da učinim?
Hvala, gospođo. -Vaše Veličanstvo? Kraljevsko Visočanstvo stiže. -Hvala.
U redu je. Već sam bila ovdje. Znam put.
Što? Tu unutra? -Da, gospođo.
Bože dragi.
Čime sam ovo zaslužila? -Zadatak je bio jednostavan.
Izvođenje manjih ceremonija bez puno buke.
I ne završiti u novinama. -Što mogu kad žele pisati o meni.
Daješ im ono za čim oni žude. -Osobnost i uzbuđenja.
Nestabilnost i dramu. -Pa, barem im dajem nešto. Ti im ne daješ ništa.
Ja im dajem tišinu. -Tišina je ništa.
To je odsutnost buke. -Praznina. Prazna stranica.
To pušta druge da sjaje. -Monarhija treba sjati. -Monarhija da. Ne Monarh.
To treba ispraviti. -Za koga? -Za one koje si uvrijedila.
Poput generala koji te pozvao na ples, a ti si rekla: "Da, ali ne s vama."
Tu je i debitantkinja koju si uspjela rasplakati i plesači iz Sadler Wellsa,
koje nisi htjela pozdraviti, nakon što si zakasnila.
Pokazala si individualnost.
I to uspaniči ljude. Oni ne žele individualnost.
Posljednja osoba koja je pokazala "osobnost" gotovo je potopila brod.
Uživaš u ovome. -Ni malo. -Da, uživaš.
Koriti svoju nestašnu mlađu sestru.
Jesi li ikada mislila na to kako je meni? -Puno puta. Dugo. Sjetno.
Ti imaš ulogu. Jasna pravila, koja samo moraš slijediti.
Margaret, ti imaš slobodu, u kojoj samo moraš uživati.
Misliš da sam slobodna? Uvijek biti u tvojoj sjeni?
Stalno zapostavljena? -Meni to zgleda kao raj.
Ono što ti imaš, to bi bio raj za mene.
Dvije sestre koje zavide jedna drugoj. Ne bi bile prve.
Ponos i radost.
Sjećaš se? Tako nas je otac zvao.
Da.
"Elizabeth je moj ponos, a Margaret je moja radost.
"Ali Margaret je moja radost."
Oprosti. Želim nekoliko pobjeda koje su mi ostale.
I nećemo to osporavati, zar ne?
Što? -To da sam bila očeva miljenica.
To je okrutna istina, zar ne?
Kada postoje dvije sestre tako bliske dobi,
jedna dobije više od druge, stoga druga neminovno postaje protivnica.
I obrnuto. Uvijek je tako.
Ako je jedna Kraljica, izvor časti i svega što je dobro,
druga nužno postaje žarište najveće...
...kreativne zlobe. Zla sestra.
Nitko ne kaže da si zla. -Pored tebe uvijek ću biti zla.
Beskorisna. Izgubljena.
Manje vrijedna.
Potrošila si toliko vremena govoreći mi da sam manje vrijedna.
Samo da si dam trenutak mira.
Hoćeš li to učiniti za mene? Barem katkad? -Što?
Ponekad pogriješiti. Malo se blamirati.
Samo da se tako često ne osjećam kao gubitnica.
Umorna si. -Ne, nisam. Nisam umorna.
Samo molim za podnošljiviju budućnost.
Margaret...
Obećavaš li da ćeš se ispričati?
Možemo ti pomoći da napišeš pismo ili daš izjavu.
Nije potrebno.
Preveo i prilagodio: Zaboravko