DVORAC WINDSOR 1940
Vaše Veličanstvo.
Dakle, Suveren je taj koji uvijek počinje obrok.
Strogo je zabranjeno početi
prije nego što on, ili ona, uzme prvi zalogaj.
Da, gospođice. -Na početku obroka
razgovarate samo sa osobom koja sjedi s vaše desne strane.
Vrijeme je za zamjenika rektora, Lilibet.
Vaše Kraljevsko Visočanstvo. Dođite.
Postoje dva elementa ustava
koje je napisao Walter Bagehot 1867. godine.
Učinkovitost i dostojanstvenost.
Koji je monarh?
Vaše Kraljevsko Visočanstvo?
Dostojanstvo? -Jako dobro.
Učinkoviti ima moć osmisliti politiku i provoditi je
i odgovoran je biračkom tijelu.
No, svi trebaju biti potvrđeni. Dostojanstveni
daje značaj i legitimitet učinkovitom.
I komu on jedino odgovara?
Bogu. -Upravo tako. Obje institucije,
kruna i vlada, dostojanstveni i učinkoviti
mogu funkcionirati samo ako podržavaju jedni druge.
Ako vjeruju jedni drugima. Možete to podvući.
POVJERENJE Učite li to i druge učenike?
Ne, samo vas. -Ovo učim druge.
Ovo su testovi.
Ne bi li i ja to trebala znati? -Ne, madam. To bi bilo jako nedostojno.
RIJEŠI JEDNADŽBU
KRUNA 6. EPIZODA ZNANJE JE MOĆ
Preveo i prilagodio: Zaboravko
G. Einstein je opet promijenio svoje mišljenje. Znanstvenik.
Znam tko je on, O čemu je točno promijenio mišljenje?
Nije mi posve jasno, ali svi rade golem metež oko toga.
Kada sam se školovala
pitala sam zamjenika rektora da malo vremena utrošimo
na književnost, filozofiju, znanost.
Smatrao je da imam dosta toga na pameti.
Ali zar ne misliš da sam trebala učiti o tome? -Zašto?
Pa, nemamo li obvezu znati neke stvari? -Ti imaš puno drugih vrlina.
Nitko ne očekuje da sve znaš. -Nije u tome stvar, majko.
Gotovo ništa ne znam.
Znaš kada trebaš šutjeti. To je važnije od bilo čega.
To bi bilo u redu, da sam imala normalan život.
Ali sada provodim toliko vremena s političarima i državnicima.
Znaš, bojim se biti sama s njima. -Tvoj dragi otac je bio isti takav.
Kako bi bilo lijepo, iako ne mogu voditi vlastiti razgovor,
da ga barem ne moram svaki put usmjeravati na pse i konje.
Premijer dolazi. -Dobra stvar u tome
je da uopće ne moraš otvarati svoja usta. -Istina.
Ljubazni osmijeh i pusti ga neka govori.
Zna li Vaše Veličanstvo da ove godine idem u mirovinu?
Zbilja? Koliko je prošlo? -33 godine, gđo, služio sam 4 Suverena.
Teško je zamisliti ovo mjesto bez vas. -Lijepo od vas no sve je pripremljeno.
Zamjenici su spremni. -Dva su, zar ne? -Da, gospođo.
Stariji i mlađi. -Nasljednik i pomoćnik. -Tako nešto.
Pa, prije nego što razgovaramo o tim stvarima,
želim vam reći koliko smo vam svi zahvalni.
Za vaše godine službe. -Hvala, gospođo.
Moj otac je bio priličito ovisan o vama. Znate to.
I u našem kratkom vremenu zajedno,
vidjela sam da bih i ja bila. Zaslužili ste mirovinu.
I mislim da ću dobro raditi s Martinom Charterisom. -Martin Charteris? -Da.
Pretpostavljam da ćete dati svoj blagoslov.
On je mlađi zamjenik osobnog tajnika, zamjena.
Michael Adeane je nadređeni. Zakoniti nasljednik.
Ali mi smo već radili zajedno. -Svjestan sam toga.
Michael će sigurno shvatiti da imam odnos s Martinom,
i neće to uzeti osobno. Martin je mlađi.
Jednostavno bolje odgovara. -Ako Vaše Veličanstvo tako želi.
Premijeru, žao mi je što ste morali čekati. -Uopće ne.
Imali ste društvo? -Da. -Honey, Sugar, Pippin. Recite doviđenja.
Hvala, Tommy.
Hoćemo li početi?
Jedna tema zasjenjuje sve ostale koje su na rasporedu ovog tjedna, gđo.
Sovjeti i njihova hidrogenska bomba. Sad imamo potvrdu
da su je testirali u kazahstanskoj pustinji.
Važno je djelovati brzo, da se osigura mir.
I da mi Britanci preuzmemo vodeću ulogu.
Mene su uvijek svi željeli imati u sobi s Rusima.
Jer je Staljin samo sa mnom razgovarao.
Nakon što je on umro, postoji velika opasnost
da će Eisenhower pokušati uzeti stvari u svoje ruke.
To bi bilo loše? -Katastrofa, gospođo. Iz očitih razloga.
Naravno.
Koji su to očiti razlozi?
Rusija...
...je veliko staro carstvo, što traži i zaslužuje poštovanje.
Amerikanci vole mahati velikim štapom i govoriti iz svega glasa.
Za geopolitička pitanja još nisu spremni.
Oni trebaju iskusniju i stariju moć
da ih vodi i školuje. -Da, svima nam treba malo škole.
Zamolio sam ministra vanjskih poslova da otputuje u Washington,
da isplanira sastanak na vrhu između mene i Eisenhowera.
Da razvijemo jedinstven pristup, kako Rusiju vratiti u obitelj.
Mislite da je dorastao? -Eisenhower? -Ne, ministar.
Anthony je najbolji ministar vanjskih poslova, takvog dugo nismo imali.
Da, ali čula sam da je jako bolestan. Loša je zamisao
da zemlja nije u sigurnim rukama. Ne vode je zdravi muškarci.
Obojica smo dobro, gospođo. Uvjeravam vas.
Očito je testirana bomba bila fisijsko -eksplozivna naprava Sloika dizajna.
Temeljena se na litij-6 deuteridea i urana-2-3-5.
Sa snagom eksplozije od 400 kilotona.
Hruščov tvrdi da je oružje odmah spremno za uporabu,
prikladno za bacanje. Hvalio se s tim na prezidijumu prošlog tjedna.
Vjerujemo li u to? -Čini se da informacije iz CIA-e to potvrđuju.
Osim toga Sovjeti povećavaju svoju proizvodnju bombardera dugog dometa.
Jeste li dobro, gospodine?
Moju torbu, molim. Dajte mi moju torbu.
Vi to učinite.
Gospodine, to bi trebao raditi liječnik. -Samo nađite venu. Hajde.
Sa sigurnošću možemo reći, da je ukupna snaga eksplozije Joe 4
što je u rasponu od četiri do 500 kilotona.
Obavještajni izvori ukazuju da Sovjeti koriste slojeviti dizajn.
sličan našoj "Ivy Mike" detonaciji iz '52,
što odgovara radijusu eksplozije. -Britanski ministar vanjskih poslova.
Taj gospodin nije samo uspavani čovjek,
on je i tužna metafora. Drugi najmoćniji čovjek,
nekad najmoćnije zemlje na svijetu.
Što mu je to na ruci? -Izgleda kao krv, gospodine.
Dragi Bože.
Pukovnik Charteris, Vaše Veličanstvo. -Željeli ste ma vidjeti? -Jesam.
Sjednite.
Kao što sigurno znate,
Tommy Lascelles će nas uskoro napustiti, ide u zasluženu mirovinu.
I njegov odlazak ostavit će određenu prazninu. -Da.
Pitala sam se jeste li vi možda zainteresirani da popunite tu rupu.
U kojoj funkciji, gospođo? -Kao moj osobni tajnik.
Bilo bi mi drago, ali... -Ali što? -Što je s Michaelom Adeaneom?
Što je s njim? -On je redoviti nasljednik. -Nadala sam se,
da ću moći donijeti svoju vlastitu odluku samo jednom.
Biram između dva osobna tajnika. I dogodilo se da preferiram mlađeg.
Dakle, mogli bismo reći da je to bilo to?
Da. Mislim da možemo. -Dobro. -Hvala.
Mogu li još nešto učiniti? U međuvremenu? -Ne. Hvala, Martine.
Zapravo, Martine. Učitelj.
Gospođo? -Voljela bih angažirati jednog. -Neko određeno područje?
Opće obrazovanje. -Pronaći ću neka imena. -Hvala.
I Martine, po mogućnosti neki koji nije dosadan. Sa smislom za humor.
Jasno.
Nije mi strana bol, Winstone, ali ovo je postalo nepodnošljivo.
Moram na korektivnu operaciju.
A ta "korektivna operacija", stvarno mora biti u Bostonu?
Onamo je najbolji čovjek za to. Jedini.
U Americi su bolje opremljeni za probleme žučnog mjehura.
Zbog dijeta za visoku masnoću, koje imaju ovdje.
Ostavljate me samog na samitu s Ikeom.
Ne možete li odgoditi? -Ne, ne mogu.
Osim toga, već ste naveli da ste sposobni ploviti brodom bez mene.
U šali, dragi moj.
Kada postanete buntovni i drski. Znate koliko ovisim o vama.
Znam. -I?
Želim to još jednom čuti od vas. -Što?
Želim da to ponovite.
Da svi koji slušaju mogu čuti. Rekli ste.
To...
Ovisim o vama, Anthony. -Zašto?
Zbog vaših prosudbi. -Zbog čega još?
Zbog vašeg integriteta i odanosti. -Glasnije, molim.
Da, u redu. Da, trebam vas, Anthony. Mislim da se svi slažemo. Trebam vas.
A ja trebam operaciju, Winstone. Moj život je na kocki.
Žao mi je.
Gospodine premijeru?
Koji? -Ovdje, Charles. Ovaj ovdje.
Gle. Sviđa li ti se moja slika?
To je raketa. Jednog dana će nas odvesti u svemir.
Idemo dalje. -Profesor Hogg, Vaše Veličanstvo.
Tko? -Pukovnik Charteris je rekao da ga očekujete.
O... da. -Gdje je Merkur?
Gore na nebu, Charles. Tamo gdje su svi planeti.
Vaše Veličanstvo. -Profesore Hogg. -Drži olovku ispravno.
To je dio mog novog života, puno svog vremena sama provodim s državnicima.
Ljudima poput vas izuzetnog intelekta, koji su na samom vrhu u svojoj struci,
na temelju njihove inteligencije i sposobnosti.
No, puno puta...
...kad s tim ljudima raspravljam o aktualnim pitanjima,
osjećam se nekako...
...u defanzivi.
Na neki način, u nepovoljnijem položaju. Jer sam...
...inferiorna u odnosu na njih. Ili ne znam što određene stvari znače.
I tako se ne može živjeti.
Biti neinformirani i osuđeni na milost i nemilost drugih. -Točno.
Stoga se nadam da ćete mi pomoći da imam svoje mišljenje.
Da se ne osjećam toliko u nepovoljnom položaju. Da...
...popunim neke od tih praznina.
Možda biste mi mogli reći koliko daleko ste došli?
Kada? -Sa svojom naobrazbom.
U kojem smislu? -Koje ste ispite imali i prošli.
Tako da znam s koje razine trebate početi učiti.
Svjedodžba više škole, na primjer.
U redu. Onda školska svjedodžba.
Možda umjesto toga ekvivalent iz privatnog obrazovanja?
Shvaćam.
Njezino Veličanstvo Kraljica, gospođo. -Ovo je iznenađenje.
Čemu dugujem zadovoljstvo?
Htjela sam te nešto pitati o mom obrazovanju.
Što s time?
Činjenica je da ga nisam imala. -Jesi.
Šivanje, ručni rad i recitiranje pjesama s Crawfie nije obrazovanje.
Draga, godinama si imala privatne sate kod prorektora Eton fakulteta.
O ustavnim pitanjima. -Što je više nego što je tvoja sestra ikada imala.
Mama! Govorim o normalnom obrazovanju. S normalnim predmetima.
Dobila si posve prikladnu izobrazbu za ženu tvog podrijetla.
Nije me pripremila za život koji vodim.
Naučili smo te kako biti dama, princeza. Što želiš? Diplomu?
Nitko ne želi učenu ženu ili profesoricu kao suverena.
Oni žele Kraljicu. -Kraljicu koja je beznadno loše pripremljena
za bavljenje ljudima s kojima se mora sastajati.
Kakve to veze ima sa mnom? -Kako si me mogla tako iznevjeriti?
Je li to kritika mene kao majke?
Ja bih dvaput razmislila prije nego bacim kamenje na taj rezultat.
Što bi to trebalo značiti? -Jedva vidim neki trag u toj oblasti.
To nije fer. -Mislila sam da smo prošli tu dob
u kojoj roditeljima jeftino prigovaramo.
Tvoj otac i ja smo to smatrali ispravnim. Zašto nismo bili stroži?
Jer nas nitko nije savjetovao, uključujući i prorektora.
Ne forsiraj nešto što ne dolazi prirodno, draga.
To sam ja naučila.
Svi moramo prihvatiti naša ograničenja u životu.
Tu je. Dvorski službeni stan kraljičinog osobnog tajnika.
Naš novi dom. -Koliki je dio u prizemlju? -Cijelo je.
Uključujući sobe koje su straga.
Djevojke će biti sretne ovdje. -Sada moramo ići.
Ne želim da nas netko vidi. -Zašto? -Jer je nametljivo.
I još nisam dobio posao. -Što je s drvetom?
Uzima svo svjetlo. -Može se podrezati.
Hoćeš li pitati? -Ne shvaćam čemu žurba, ali da, mogu pitati.
Diskretno.
Dragi Bože. -Moždani udar, Bobbety, samo blaži moždani udar.
Ali na putu sam ozdravljenja. -Meni i ne djelujete baš vitalno.
Tko zna za ovo? -Nitko. -Nitko niti ne smije znati, pogotovo Kraljica.
Što? -Obećao sam joj da će zemlju uvijek voditi zdrav čovjek.
Znate me, Bobbety, ja sam čovjek od riječi.
Ne možete to skrivati od nje. Vodite vladu u njeno ime.
Što će misliti, ako se nitko ne pojavi na privatnoj audijenciji?
Palači će biti javljeno da sam prehlađen. -Prehlađen?
Jock, imate moje dopuštenje da proširite gripu.
G. -Ne više. -A što je sa sastankom s Eisenhowerom u Washingtonu?
Budući da mi je zabranjeno letjeti, nemam drugog izbora.
Sve odgoditi? -Jeste li poludjeli?
Ruska situacija ne može biti delikatnija,
ili moj utjecaj više nije potreban. Ne.
Moramo dovesti Eisenhowera ovdje.
Vidite, Tommy, ne postoji drugi način. Kako bi bilo 12. srpnja?
Sumnjam. -U redu, onda 13.
Isto tako, sumnjam. -Onda 14.
Mogu joj reći, ali ne raduj se prerano.
Ostavljam to tvojoj moći uvjeravanja. -Bok.
Oprostite na smetnji, gđo, ali upravo sam imao Lorda Salisburyja na telefonu
s neobičnom molbom. Predsj. Eisenhower se trebao sastati s premijerom
u Washingtonu, sljedećeg tjedna. Ali g. Churchill se prehladio.
Lord Moran, njegov liječnik, zabranio mu je letjeti.
Sastanak se čini jako važnim.
Downing Street se pitao možemo li pomoći. -Pomoći kako?
Pozivanjem predsjednika ovdje.
Gdje? -U Buckinghamsku palaču, na državni banket sljedeći tjedan.
Izgleda da bi se Winston do tada mogao dovoljno oporaviti.
Pa, planirala sam ići u Sandringham.
To bi značilo odgađanje za nekoliko dana.
Može ga pozvati naš veleposlanik u Washingtonu.
Znači li to zeleno svjetlo? -Da. -Onda bih se trebao požuriti.
Dragi Winstone, žao mi je što čujem...
Imate li trenutak, Tommy? Hitno je.
Moram organizirati državni banket. Ako to još može čekati.
Kad čujete i vi ćete se zabrinuti.
Očito vas Charteris treba naslijediti kao osobni tajnik.
Umjesto mene. -Što? Tko to kaže? -Kaže Margaret, žena Jocka Colvillea.
Ona igra bridž s Alice Jameson, dvorskom damom.
Koja, kao što možda znate, igra tenis s Mary Charteris. -Zašto bih to znao?
Kako god, tako su sigurni u imenovanje da je Mary već... -Nemojte mi reći.
Govorio je s vrtlarom o obrezivanju stabla ispod mog prozora. -Da.
Zamolite Martina da dođe k meni. Ako on i njegova žena nisu prezauzeti
mjerenjem tepiha i zavjesa za ono što je još moj dom.
Dobro. -Zeleno svjetlo. Krenite. -Gospodine.
Poštovani gospodine predsjedniče...
Uvjerena sam...
Željeli ste me vidjeti, Tommy. -Da, sjednite.
Koliko već dugo radite u palači? Tri godine?
Dovoljno dugo da znate proceduru
i razumijete pravila po kojima se radi. -Mislim da razumijem.
Očito ne.
Profesor Hogg, Vaše Veličanstvo.
Vaše Veličanstvo. -Profesore.
Znam da ste pripremili neke lekcije općeg karaktera,
ali čini se da ću prvo trebati malo specifičnija znanja.
O kojoj temi? -Predsjednik Eisenhower.
On će doći ovdje za nekoliko dana i od mene se očekuje...
...da sjedim uz njega i da razgovaram s njim.
Zato moram znati sve o njemu. I o njegovim interesima.
Vojno-industrijski kompleks, gospođo. -Što?
I njegova prijetnja demokratskoj vlasti. To ga najviše brine.
Nešto jednostavnije, možda? -Golf?
Nešto drugo. -Ulja na platnu.
Čuo sam da slika krajolike. -Ne rade li to svi?
Bi li mi Vaše Veličanstvo dalo 24 sata da istražim i vratim se? -Da. naravno.
On je bio kršten, zar ne? Tek prije šest mjeseci.
Da, čitao sam o tome. Prezbiterijanac.
Mislite da su ga smočili? -Smočili? -Potpuno potopili.
U nekoj rijeci. -Da sam kockar, rekao bih da.
Jeste li? -Povremeno.
Derby, gospođo, i državno prvenstvo. -Kako je prošlo ove godine?
Na državnom priličito dobro. Imao sam kombiniranu okladu na Early Mist.
Vrlo dobro. Pobijedio je za 20 dužina. Dijelim vaše divljenje za g. O'Briena.
I sve što radi u Ballydoyle stajama. -Tko?
Trener. Ne podupirete ga stoga?
Ne. Samo mi se svidjelo ime.
Razumijem. -Natrag sam za 24 sata.
Hvala.
"Žao mi je što čujem da ste zadnjih nekoliko dana bili bolesni."
Nije li to lijepo? -Da. "I da je vaš neumorni trud u korist ove zemlje
rezultirao ovom privremenom smetnjom." "Privremena smetnja".
Koliko ona zna točno? Jer, iz tona ovog...
Winstone.
Ona misli da je prehlada. -Prehlada? -Da, prehlada.
Inače bi tražila moju ostavku.
Morat će pronaći nasljednika. Krivog, jer je pravi čovjek...
Anthony. -...i sam nesposoban.
Previše znanja može biti opasna stvar.
Znači li to da ova zemlja trenutno nema zdravog vođu
ili zamjenika vođe? -Ne tako glasno.
Ali... -Uđite.
Dobre vijesti, gospodine. Da od Eisenhowera. Poziv iz palače
Amerikanci nisu mogli odbiti.
Njegov raspored je promijenjen. -Ovo je prekrasna vijest.
Ostani u krevetu, Winstone! -Divno. -Ostani ležati.
Da, da. -Ostani u krevetu. -Ako Ike dođe ovdje, opet mogu biti vođa.
Winstone. -Samo je to važno. Ja i Ike u istoj sobi... -Natrag u krevet.
...možemo izgraditi trajan mir s Rusima.
Zašto ne priznaš da si se borio za svoj život i ne kažeš to Kraljici?
Winstone?
EISENHOWER ČOVJEK I SIMBOL
Koliko je ozbiljno ovaj put? -Nemoguće je znati.
Moramo to s Amerikancima pomaknuti. -Da, naravno.
I reći Kraljici. -Ne. Preduboko smo zaglibili za to.
Ako Eisenhower ne dođe, krivica je njegova, a ne na Winstonova.
Kraljica nikad ne mora saznati, koliko smo joj tajili.
Pripremite se za inspekciju!
Oprostite na smetnji, gospođo.
Downing Street me zamolio da vas informiram
da predsjednik Eisenhower ne može napustiti SAD,
zbog političke krize u zemlji.
To je olakšanje. -I da je premijer još uvijek prehlađen.
I neće doći u današnju privatnu audijenciju. -Zbilja? Moj Bože.
To je druga uzastopna audijencija koju propušta.
To uopće ne sliči njemu. -Da, tako je.
Jeste li dobro, Martine?
Vaše Veličanstvo, imao sam priliku
razmisliti o vašoj ljubaznoj ponudi da postanem vaš osobni tajnik.
I bojim se da moram odbiti.
Zašto?
U ovom slučaju, stvarno vjerujem da će vam bolje služiti Michael.
Ne, ne vjerujete. -Gospođo?
Ne mislite to. Nikada to niste ni mislili.
Iz jednostavnog razloga, jer to nije istina.
Jeste li razgovarali s Tommy Lascelleom? -Gospođo. -Jeste.
I što je imao za reći?
Da sam odmah trebao odbiti.
Da očito nemam poštovanja ili razumijevanja
za tradiciju palače i protokola, i da to mora biti Michael Adeane.
Ima li on to?
Ako ćete me ispričati na trenutak, Martine?
Uđite.
Vaše Veličanstvo. -Slušajte, Tommy.
Nije lijepo okolo govoriti, ja bih radije Martina.
I to je vaše pravo, gospođo. -Da. To sam i ja mislila.
Ali to bi bila pogreška. -A zašto to? -Molim vas.
Ovdje postoje određena pravila. Generacijama razvijana pravila.
I individualnost u kući Windsor,
svako odstupanje od tih pravila, ne treba poticati.
To rezultira katastrofama poput abdikacije.
Abdikcija i izbor mog osobnog tajnika nije usporedivo jedno s drugim.
Ne slažem se. Služio sam vašem stricu, kao što znate.
I u malim stvarima počinje trulež.
Učiniti nešto krivo, drugi put je lakše.
Individualnu pogrešku, drugi put je lakše ponoviti.
Slučaju vašeg strica počelo je s tim
jer je Buckinghamsku palaču koristio kao ured a York kuću kao dom.
Onda je prestao ići u crkvu, odlučio prodati Sandringham.
Otpustio je stare dvorjane
u korist mlađih, poniznih ulizica. Nitko nije vidio da abdikcija dolazi.
No, ego, nedostatak discipline, individualizam...
...i pad je počeo. -Martin i ja se međusobno razumijemo.
Ne poričem to.
To mi je daje osjećaj kao da imam saveznika,
gotovo prijatelja, u onome što se katkad osjeća kao...
Dakle...
Kao sljedeći u redu,
nadređeni od dva moja zamjenika i prirodni nasljednik je Michael.
Vaš čovjek. -Pravi čovjek.
No, kao i uvijek vaša je zadnja, gospođo.
Palača je upravo nazvala, traži audijenciju ovo poslijepodne.
Čini se da vas Kraljica želi vidjeti, gospodine. -Mene?
O čemu se radi, Patrick? -Nemam pojma. -Neki trag?
G. Colville, Vaše Veličanstvo.
Tražili ste da me vidite? -Da, Jock.
Bili ste moj osobni tajnik dvije godine prije Martina Charterisa.
Bio sam. -Moj dojam je bio da smo se uvijek dobro razumjeli
i mogli otvoreno razgovarati jedno s drugim. -Da, naravno.
I vjerovali smo jedno drugom. Jasno govorili o važnim stvarima.
Prije nego što Veličanstvo još nešto kaže, želim reći koliko mi je žao.
To je bila agonija. Pokušao sam ih zaustaviti,
rekao im svoje mišljenje, ali oni su bili toliko uporni da vam to zatajimo.
Nakon drugog puta odlučio sam sve reći. -Drugog što?
Moždanog udara, gospođo.
Ali opet su inzistirali, da se sve prešuti i ništa ne kaže.
Shvaćam.
A tko je to bio, taj koji je inzistirao? -Lord Salisbury, gospođo.
I sam premijer. U rijetkim prigodama kad je bio pri svijesti.
Razumijem. -Zato ste željeli razgovarati sa mnom?
Ne. Htjela sam razgovarati o tome, trebam li uzeti Michaela Adeanea
za svog osobnog tajnika. Umjesto Martina Charterisa.
No, ono što ste mi vi upravo rekli puno je važnije.
Ne. -Da. -Ljigavi starac, taj-i-tako.
To je još gore od ljigavosti, nije li? Nešto neustavno.
Što ćete sad učiniti? -Ništa, naravno. To je moj posao.
Ne činiti ništa i uvijek šutjeti. -Je li?
Iz sjećanja, a bilo je davno kad sam čitao Bagehota,
ali u ovakvim okolnostima, nije li vaša dužnost da reagirate?
Sumnjam. Moram provjeriti. -Mislim da znate točno.
Da, tako je.
Ne mogu tek tako pozvati najistaknutije ljudi u zemlji
i izgrditi ih, kao djecu.
A zašto ne? Vi ste u pravu, oni su u krivu.
Da, ali oni su daleko inteligentniji od mene.
Bolji su govornici, mentalno i taktički superiorniji.
Ali ovdje se ne radi o obrazovanju ili inteligenciji.
Radi se o integritetu i načelima.
Gospođo, kažete da nemate ono što je potrebno za boj s tim ljudima. Imate.
Godinama ste učili i najsitnije točke našeg ustava.
Znate ga bolje od mene, bolje od svih nas.
Imate naobrazbu samo o tome.
Što vi predlažete da učinim? -Pozovite ih.
I izgrdite ih kao djecu.
Zašto bi oni to prihvatili? -Jer su Englezi, muškarci i viša klasa.
Dobra grdnja od dadilje je ono što najviše žele u životu.
Nekonvencionalno do kraja, profesore.
Hvala, profesore. Nažalost hitno trebam nešto iz dvorca Windsor.
Barem mislim da je tamo. Možda je i u Sandringhamu. Ili Balmoralu.
Ili je možda ovdje. -Gospođo.
ELIZABETH USTAV
Lorde Salisbury, izvolite. Ako nemate ništa protiv, g. premijeru.
Gospođo.
Skrenuta mi je pozornost da tijekom prošlog tjedna,
moj premijer nije bio sposoban za rad.
Ministar vanjskih poslova, također.
I da ste se urotili da mi uskratite te informacije.
Vaše Vel... -Nije moj posao da upravljam.
Ali moj je posao da osiguram ispravno upravljanje.
Ali kako to mogu ako mi ministri lažu i spletkare i skrivaju istinu od mene?
Spriječili ste me u obavljanju moje dužnosti.
Ometali ste i izigravali pravilno funkcioniranje Krune.
Kako ste mogli? Moj pokojni otac vas je jako cijenio.
Vjerovao da je izreka, "Povijest nas uči, nikad ne vjeruj Cecilu."
Jako nepravedna.
Možda ipak nije.
Možete ići.
Gospodine premijeru.
Izvolite.
Premijer, Vaše Veličanstvo.
Vaše Veličanstvo. -Winstone
Ja sam samo mlada žena, početnica u javnoj službi.
I nikada se ne bih usudila tako iskusnom čovjeku,
koji je ovoj zemlji dao tako puno, držati lekcije.
Međutim...
Bili ste na mojoj krunidbi. -Jesam.
I stoga ste osobno čuli da sam dala svečanu prisegu,
kako ću vladati ljudima moje kraljevine,
u skladu s važećim zakonima i običajima.
Jedan od tih običaja je da njihov izabrani premijer
treba biti prihvatljivog psihičkog i fizičkog zdravlja.
Nije pretjerano očekivanje, pomislili bi. -Ne.
No, čini se da niste bili zdravog tijela i uma ovih zadnjih tjedana.
I da ste mi odlučili uskratiti tu informaciju.
Odluka koja se osjeća kao izdaja.
Ne samo zavjeta povjerenja između nas i institucija
koje oboje predstavljamo, nego i našeg osobnog odnosa.
POVJERENJE 1867 godine
Walter Bagehot je napisao: "Postoje dva elementa u našem ustavu.
Učinkovitost i dostojanstvenost."
Monarh je dostojanstvenost a vlada je učinkovitost.
Ove dvije institucije funkcioniraju samo
ako podržavaju jedni druge, ako vjeruju jedni drugima.
Vaši postupci, vaše kršenje tog povjerenja
bilo je neodgovorno i to može imati ozbiljne posljedice
za sigurnost ove zemlje.
Je li vaše zdravlje sad bolje? -Jest. -Dobro.
No, je li dovoljno bolje? Dovoljno dobro za vaš ured?
Molim vas da razmislite o svomu odgovoru u svjetlu poštovanja
koji moj položaj i ured zaslužuju, a ne onim
što bi moja dob i spol mogli sugerirati. -Gospođo...
Gledam vas i sada shvaćam
da se približava vrijeme za moju ostavku.
Ne stoga jer sam bolestan ili nesposoban za ured,
već zato što ste vi spremni.
I stoga sam ispunio svoju dužnost prema vašem ocu.
S vašim blagoslovom i oprostom,
i dalje ću služiti kao vođa vlade Vašeg Veličanstva.
Vaše Veličanstvo.
Halo?
Halo. Gdje si ti bio?
Na humanitarnoj kriket utakmici nacionalne udruge.
I malo na aerodromu, radio neke role.
Bez odobrenja vlade. Nemoj nikome reći. -Za što si obučen?
Nisi čula? Imamo državni banket večeras.
Nisi čuo? Otkazan je.
Kriste. Zašto mi nitko nije rekao? -Da si češće bio ovdje...
Pročitao sam dvije knjige o Eisenhoweru. -Stvarno? -Ne.
Lijepo izgledaš. -Izgledam li? -Nešto je drukčije.
Što? -Ne znam. Izgledaš...
Savjetujem ti da biraš svoje riječi vrlo oprezno.
Veća, nekako. Ili sam se možda ja smanjio?
Ništa se na tebi nije smanjilo. -Kamo ideš?
Sastajem se s novim osobnim tajnikom. -Reci mu da odjebe.
Ne mogu to.
A što umjesto toga?
Dvije opcije: Nabavim stupove
kako bi dosegao visinu svoje nove visoke žene...
Ili?
Ili...
...bi ona mogla kleknuti.
KRALJICA
Bojniče Adeane, Veličanstvo traži da se vaše imenovanje malo odloži.
Razumijem. -Do sutra. -Dobro.
Preveo i prilagodio: Zaboravko