EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Deres Majestæt.
Det er altid monarken, som begynder måltidet.
Det er forbudt at begynde, inden han eller hun tager sin første bid.
Ja, mademoiselle.
Under måltidets første ret -
- må man kun tale til personen til højre indtil til sidst.
Hen til viceforstanderen, Lilibet.
Deres Kongelige Højhed. Kom så.
"Der er to elementer i forfatningen:"
Det skrev Walter Bagehot i 1867.
"Den effektive og den statelige."
Hvad er monarken?
Deres Højhed?
- Den statelige? - Strålende.
Den effektive har magten til at skabe og udføre politik -
- og står til ansvar for vælgerne.
Hvad der vedrører alle, bør vedtages af alle.
Den statelige giver betydning og legitimitet til den effektive -
- og står kun til ansvar over for...?
- Over for Gud. - Præcis.
To institutioner, kronen og regeringen, den statelige og den effektive, -
- fungerer kun, når de støtter hinanden. Når de har "tillid" til hinanden.
Understreg det.
TILLID
- Har De lært Deres andre elever det? - Nej, kun Dem.
Her er, hvad jeg lærer dem.
Det er eksamensopgaver.
- Bør jeg ikke også vide alt det her? - Nej.
Det er Dem helt uværdigt.
VIDEN ER MAGT
Hr. Einstein har vist ombestemt sig igen.
- Nå? - Forskeren.
Jeg ved, hvem han er. Hvad har han ombestemt sig om?
Det er knap så forståeligt, men alle gør et stort nummer ud af det.
Under min uddannelse spurgte jeg viceforstanderen, -
- om vi ikke skulle bruge lidt tid på litteratur, filosofi og naturfag.
Han mente, jeg havde nok at se til.
Men burde jeg ikke have lært mere om det?
Hvorfor?
Er det ikke ens pligt at vide visse ting?
Du har mange andre dyder. Du kan ikke vide alt.
Det er jo lige det, mor. Jeg ved stort set ingenting.
Du ved, hvornår du bør tie stille. Det er vigtigere end noget andet.
Det havde været fint, hvis jeg levede et normalt liv.
Men nu tilbringer jeg så meget tid med politikere og statsmænd, -
- og jeg frygter at være alene med dem.
Du er din kære far op ad dage.
Det ville være rart at føle sig om end ikke kompetent -
- så ikke behøve at føre samtalen -
- hen på hunde og heste hver gang.
Premierministeren er på vej.
Det gode ved ham er, at du aldrig behøver at åbne munden.
Sandt nok.
Bare smil høfligt, mens han plaprer løs.
Deres Majestæt ved det måske, men jeg fratræder i år.
Hvor længe har du arbejdet?
Treogtredive år under fire monarker.
Det bliver svært at undvære dig.
Venligt sagt, men vi er forberedt på overgangen.
Stedfortræderen er parat.
- Der er to, ikke? - Jo.
- En ledende og en yngre. - En arvtager og en ekstra.
Ganske så.
Før vi går videre med det, -
- skal du vide, hvor taknemmelige vi alle er.
- For dine mange års tjeneste. - Tak.
Min far stolede en del på dig. Det ved du.
Og i løbet af vor korte tid sammen har jeg forstået hvorfor.
Men du fortjener dit otium.
Og jeg vil nok trives med Martin Charteris.
- Martin Charteris? - Ja.
Det giver du vel din velsignelse?
Martin er den yngre privatsekretær. Den ekstra.
Michael Adeane er den ledende. Den retmæssige arvtager.
Men Martin og jeg har samarbejdet før.
Det er jeg klar over.
Michael kan nok forstå, -
- at jeg allerede havde et forhold til Martin, og ikke tage det personligt.
Martin er yngre. Det virker mere naturligt.
Hvis Deres Majestæt ønsker det.
Hr. Premierminister, beklager ventetiden.
Helt i orden.
Men De har fået selskab.
Honey, Sugar, Pippin. Sig farvel. Tak, Tommy.
Skal vi begynde?
Et punkt overskygger alle andre i denne uges program.
Sovjetterne og deres h-bombe.
Det er bekræftet, at de har prøvesprængt -
- i Kasakhstans ørken.
Vi må handle kvikt for at garantere freden, -
- og vi briter må stå i spidsen for indsatsen.
Jeg har altid været den person, alle gerne så i et lokale med russerne, -
- fordi Stalin kun ville tale med mig.
Med ham ude af billedet er faren større for, -
- at Eisenhower vil prøve at styre slagets gang.
Er det skidt?
Katastrofalt. Af alle de åbenlyse årsager.
Selvfølgelig.
Mind mig om de åbenlyse årsager.
Rusland -
- er et stort, gammelt rige, som kræver og fortjener respekt.
Amerikanere har tendens til store gestus og at tale højlydt.
Hvad angår ledelse af verden, er de ikke klar endnu.
De har brug for en mere erfaren og ældre magt -
- til at vejlede og oplære dem.
Oplæring kan vi alle bruge.
Derfor har jeg bedt udenrigsministeren følge med til Washington -
- for at lægge planer for et møde mellem mig og Eisenhower -
- for at drøfte en samlet tilgang -
- til at få russerne tilbage i familien.
- Kan han klare opgaven? - Eisenhower?
Udenrigsministeren.
Anthony er landets bedste udenrigsminister i flere generationer.
Men han er også en ret syg mand.
Det ville være skidt, hvis landet ikke var i sikre hænder.
Det skal ledes af raske mænd.
Vi har det begge fint. Det garanterer jeg.
Det tyder på, at bomben, de sprængte, -
- er af fission-og fusionsdrevet Sloika-design, -
- baseret på lithum-6 deuteride og uran-235 -
- med en eksplosionskraft på 400 kiloton.
Khrusjtjov påstår, at våbnet er klar til brug -
- og kan udrulles fra et bombefly.
Han pralede af det ved præsidiet i sidste uge.
Tror vi på det?
CIA's seneste oplysninger støtter det, da man ved, at sovjetterne -
- øger produktionen af bombefly...
Alt i orden?
Min mappe, tak. Giv mig min mappe.
Du kan godt.
Det bør gøres af en læge.
Find nu bare en åre. Kom nu.
Vi ved med sikkerhed, at Joe 4's eksplosionskraft -
- var i omegnen af 400 til 500 kiloton.
Ifølge efterretningstjenesterne brugte Sovjet det lagdelte design -
- tilsvarende vores egen sprængning af brintbomben i 1952, -
- hvilket stemmer overens med radiussen.
Den britiske udenrigsminister.
Det, mine herrer, er ikke kun en sovende mand, -
- men en trist metafor.
Den næstmest magtfulde mand -
- i, hvad der engang var verdens mest magtfulde land.
Hvad er det på hans arm?
Det ligner blod.
Du gode gud.
- Oberst Charteris. - Deres Majestæt.
- De ville se mig? - Ja. Sid ned.
Som du sikkert er klar over, -
- forlader Tommy Lascelles os snart for at nyde sit velfortjente otium.
Hans afgang efterlader lidt af et hul.
Ja.
Jeg ville høre, om du var interesseret i at fylde det hul?
- Som hvad? - Min privatsekretær.
- Med glæde, men... - Men hvad?
Hvad med Michael Adeane?
- Hvad med ham? - Han er den naturlige efterfølger.
Jeg ville gerne tage min egen beslutning for en gangs skyld.
Der er to privatsekretærer at vælge mellem.
Og jeg foretrækker den yngre.
Skal vi sige, at det var det?
Ja. Det skal vi vel.
- Godt. - Tak.
Kan jeg gøre noget? I mellemtiden.
Nej, nej. Tak, Martin.
Faktisk...
En privatlærer.
- Frue? - Jeg vil gerne antage en.
- I et særligt emne? - Almen uddannelse.
- Jeg finder nogle navne. - Tak.
Og Martin, helst en, som ikke er for gammeldags. Med humor.
Forstået.
Jeg har oplevet smerte før, Winston, men det er blevet ulideligt.
Jeg må have et korrigerende indgreb.
Og dette "korrigerende indgreb"... Skal det være Boston?
Der findes den bedste mand. Den eneste mand.
De er bedre udstyret til at håndtere galdeblæreproblemer i Amerika -
- grundet deres fedtholdige kost.
Så står jeg uden dig til mødet med Ike.
- Kan du ikke udsætte det? - Nej.
Du har jo allerede vist din evne -
- til at styre tingene uden mig i nogen tid nu.
Kun for sjov, når du bliver oprørsk og indbildsk.
Du ved, at jeg afhænger af dig.
- Ja. - Nå?
Jeg vil dog høre dig sige det igen.
- Hvad? - Du skal sige det igen, så -
- alle, der lytter med, hører det. Hvad var du ved at sige?
At...
Jeg afhænger af dig.
Hvorfor?
På grund af din dømmekraft.
- Hvad ellers? - Din integritet. Og loyalitet.
Højere, tak.
Fint. Jeg har brug for dig der, Anthony.
Vi ved alle, at jeg har brug for dig.
Og jeg har brug for indgrebet, Winston. Mit liv står på spil nu.
Jeg beklager.
Hr. Premierminister.
- Hvad er det? - Her, Charles. Den der.
Se på det. Kan du lide mit billede?
Det er en raket. En dag flyver den os ud i rummet.
Næste side.
- Professor Hogg, Deres Majestæt. - Hvem?
Oberst Charteris sagde, De ventede ham.
Nå ja.
Hvor er Merkur?
Oppe på himlen, Charles. Hvor alle planeterne er.
- Deres Majestæt. - Professor Hogg.
Hold blyanten rigtigt.
I mit nye liv -
- tilbringer jeg en del tid alene med statsmænd.
Yderst intelligente mænd som Dem selv, -
- som er på toppen af deres fag -
- takket være deres intelligens og evner.
Men der er tidspunkter -
- hvor jeg diskuterer dagsordener med disse personer og føler mig -
- sat ude af spillet.
Sat i en ugunstig situation. Fordi jeg...
Jeg kan ikke følge med.
Eller jeg ved ikke, hvad der menes.
Og sådan kan man ikke leve.
At være uoplyst og helt afhængig af andres nåde.
Derfor håbede jeg, at De kunne hjælpe mig med at føle mig mere sikker.
Føle mig mindre uvidende, fylde...
Fylde nogle af hullerne.
Hendes Majestæt kunne måske give mig en idé om, hvor langt De kom?
- Hvornår? - Med uddannelsen.
- Hvordan? - Hvilke eksamener De har taget -
- og bestået, så jeg ved, hvilket niveau vores timer skal lægges på.
Folkeskolens afgangseksamen for eksempel.
Udmærket. Altså afgangseksamen.
Nogle modstykker til det med privatundervisning?
Jeg forstår.
Deres Majestæt, dronningen.
Sikken overraskelse.
Hvad skyldes æren?
Jeg ville stille dig et spørgsmål om min uddannelse.
Angående?
- Det faktum, at jeg ikke fik en. - Det gjorde du.
Syning, håndarbejde og oplæsning af digte med Crawfie.
Det er ikke en uddannelse.
Du tilbragte også flere år alene med viceforstanderen på Eton College.
Omhandlende forfatningen.
Det er mere, end din søster fik.
Mor. Jeg taler om en normal uddannelse. I normale fag.
Du fik en passende uddannelse for en kvinde som dig.
Den har ikke kunnet forberede mig på mit liv.
Vi lærte dig at opføre dig som en prinsesse. Vil du have en eksamen?
Ingen vil have en blåstrømpe eller forelæser som monark.
De vil have en dronning.
En dronning, som er dårligt udrustet -
- til at tackle de mennesker, hun møder.
Hvad har det med mig at gøre?
Hvordan kunne du have svigtet mig sådan?
Er det en kritik af mig som mor?
For du bør måske tænke dig om, inden du selv kaster med sten.
Hvad skal det betyde?
Du er næppe nogen pioner på det område.
Du er urimelig.
Er vi ikke også forbi den alder, hvor vi bebrejder vores forældre?
Jeg uddannede dig, som vi fandt bedst.
Hvorfor pressede vi dig ikke mere?
Det rådede ingen os til. Inklusive viceforstanderen.
Fremtving ikke noget, som ikke forekommer naturligt.
Det har jeg lært.
Vi må alle acceptere vore begrænsninger.
Der er den. Lejligheden -
- til dronningens privatsekretær.
- Vores nye hjem. - Hvor meget af stueplanen er det?
Hele stueplanen. Inklusive rummene omme bagved.
Pigerne vil trives her.
Nu må vi køre.
- Ingen må se os. - Hvorfor?
Det er så taktløst.
- Jeg har ikke fået jobbet endnu. - Hvad med træet der?
Det skygger for lyset.
Man kunne bede nogen beskære det.
Spørger du?
Det haster vel ikke, men jo, jeg spørger. Diskret.
Du gode gud.
Et slagtilfælde, Bobbety. Et lille slagtilfælde.
Men jeg strutter snart af sundhed igen.
De ser ikke så struttende ud.
- Hvem ved det? - Ingen.
Og ingen må vide det. Især dronningen.
Hvad?
Jeg har lovet hende, at landet altid vil have en rask mand som leder.
Du kender mig, Bobbety, Jeg holder mit løfte.
De kan ikke skjule det.
De leder regeringen, som styrer landet i hendes navn.
Mon ikke hun aner noget, -
- når ingen dukker op til mødet?
Buckingham Palace har fået at vide, at jeg er forkølet.
Forkølet?
Jock, du har min tilladelse til at udvide det til influenza.
- Premierminister. - Men ikke mere.
Og hvad med mødet med Eisenhower i Washington?
Da jeg ikke må flyve, har jeg kun et alternativ.
- At udsætte det? - Er du vanvittig?
Situationen med russerne kunne ikke være med ømtålelig -
- eller have mere brug for min indvirkning.
Nej.
Vi må have Eisenhower herover.
Det kan altså ikke lade sige gøre, Tommy. Hvad med den 12. juli?
- Det tvivler jeg på. - Godt, den 13.?
- Det tvivler jeg også på. - Den 14.
Jeg spørger hende, Bobbety, men forvent intet.
Jeg lader dig om at overbevise hende.
Farvel.
Beklager forstyrrelsen, -
- men jeg har lige talt med Lord Salisbury i telefonen om en usædvanlig bøn.
Præsident Eisenhower skal møde premierministeren -
- i Washington til et møde i næste uge, men hr. Churchill er blevet forkølet.
Hans læge lord Moran har forbudt ham at flyve.
Mødet har stor betydning, -
- så Downing Street vil høre, om vi kan hjælpe.
- Hvordan? - Ved at invitere præsidenten.
- Hvortil? - Til Buckingham Palace.
Til en statsmiddag i næste uge.
Til den tid bør Winston være kommet sig tilstrækkeligt.
Jeg skulle faktisk til Sandringham.
Det måtte De så udskyde et par dage.
Vi kan sende en invitation via vor ambassadør i Washington.
- Godkender De så middagen? - Ja.
Så må jeg hellere komme i gang.
KÆRE WINSTON JEG ER KED AF AT HØRE
Har du tid, Tommy? Jeg har en hastesag.
Nej. Jeg skal arrangere en middag, -
- så hvis det kan vente...
Når du hører om det, forstår du min uro.
Martin Charteris skal vist -
- afløse dig som Hendes Majestæts privatsekretær. Ikke mig.
Ifølge hvem?
Ifølge Margaret Colville, Jock Colvilles kone, -
- som spiller bridge med Alice Jameson, en hofdame, -
- som, du måske ved, spiller tennis med Mary Charteris.
Hvorfor skulle jeg vide det?
De er så sikre på ansættelsen, -
- at Mary endda er gået så langt...
Og har talt med gartneren om at beskære træet ved mit vindue.
Ja.
Bed Martin finde mig.
Hvis han og hans kone ikke har for travlt med at måle tæpper og gardiner -
- til mit nuværende hjem.
- Middagen er godkendt. Kom i gang. - Javel.
KÆRE HR. PRÆSIDENT
JEG ER SIKKER PÅ
- Du ville se mig, Tommy. - Ja. Sid ned.
Martin, du har arbejdet for Buckingham i tre år nu?
Så burde du vide, hvordan det foregår.
Forstå reglerne, og hvordan tingene gøres.
Det gør jeg vist.
Åbenbart ikke.
Professor Hogg, Deres Majestæt.
- Deres Majestæt. - Professor.
De vil i gang med undervisning i mere almen viden, -
- men jeg har vist brug for lidt mere specifik viden først.
- I hvilket emne? - Præsident Eisenhower.
Han kommer om få dage, og det forventes -
- at jeg sidder ved siden af ham og taler med ham.
Jeg må vide alt om ham, og hvad der interesserer ham.
Det militært-industrielle kompleks.
Hvad?
Og dets trussel mod demokratiet. Det bekymrer ham mest.
- Måske noget lettere? - Golf?
- Andet? - Oliemalerier.
- Jeg hører, han maler landskaber. - Gør de ikke alle det?
Kunne Deres Majestæt give mig et døgn til research og vende tilbage?
Selvfølgelig.
Han blev døbt, ikke sandt? For et halvt år siden.
Jo, det læste jeg vist. Presbyterianer.
- Tror De, at de dyppede ham? - Dyppede?
- En komplet nedsænkning. I en flod. - Hvis jeg spillede hasard, sagde jeg ja.
Gør De det?
Af og til. Derbyet og Grand National-løbet.
Hvordan klarede De Dem i år?
Godt ved National-løbet. Jeg spillede each-way på "Early Mist".
De vandt med 20 længder. Jeg deler Deres beundring for hr. O'Brien, -
- og alt, han gør for Ballydoyle Stables.
- Hvem? - Træneren.
- Var det ikke derfor, De satsede? - Nej. Jeg syntes blot om navnet.
Jaså.
- Jeg er tilbage om et døgn. - Tak.
"Jeg er ked af at høre, at du de seneste dage -
- ikke har været ved dit gode helbred."
Hvor venligt.
"Og at dine anstrengelser på vegne af landet -
- har resulteret i denne midlertidige ulejlighed."
"Midlertidige ulejlighed."
Hvor meget ved hun?
For som det lyder på brevet...
Winston.
Hun tror, det er en forkølelse.
Kendte hun sandheden, ville hun få mig til at træde tilbage.
Så skulle en afløser findes.
Den forkerte afløser, for den rette mand...
- Anthony. - Er også ude af spillet.
For meget viden kan være farligt.
Så for nuværende -
- står landet uden arbejdsdygtig leder og viceleder?
Ikke så højt.
- Men... - Kom.
Godt nyt. Eisenhower har sagt ja.
En invitation fra Buckingham -
- kunne amerikanerne ikke afslå.
De har ændret deres planer.
- Fantastisk nyt. - Bliv i sengen, Winston.
Vidunderligt.
Bliv i sengen.
Kommer Ike her, kan jeg være leder igen.
Kun det betyder noget.
Kan jeg og Ike være i samme rum, kan han og jeg...
Tilbage i seng.
Opbygge fred med russerne.
Hvorfor indrømmer du ikke, at du har kæmpet for dit liv -
- og fortæller dronningen det?
Winston?
EISENHOWER, MANDEN OG SYMBOLET AF JOHN GUNTHER
- Hvor alvorligt er det? - Umuligt at sige.
Vi må nok udsætte amerikanernes besøg.
Selvfølgelig.
- Og fortælle dronningen det. - Nej. Vi er for dybt involverede til det.
Hvis Eisenhower ikke kommer, så giv ham skylden.
Dronningen må aldrig vide, hvor meget vi har skjult.
Klar til inspektion!
Beklager forstyrrelsen.
Downing Street bad mig informere Dem først om, -
- at præsident Eisenhower ikke længere kan forlade USA -
- grundet en indenrigspolitisk krise.
Sikken lettelse.
Og at premierministeren stadig er forkølet.
Han deltager ikke i dagens møde.
Jaså? Du godeste.
Det er andet møde i træk, han ikke kommer til.
- Det ligner ham ikke. - Nej, vel?
Alt vel, Martin?
Deres Majestæt, jeg har tænkt -
- over Deres meget venlige tilbud om at blive Deres privatsekretær.
Jeg må desværre afslå.
Hvorfor?
I dette tilfælde tror jeg, at De vil være bedre tjent med Michael.
Nej, du gør ej.
- Frue? - Det tror du ikke.
Og det kunne du aldrig tro. For det er ikke sandt.
Har Tommy Lascelles talt med dig?
- Frue. - Det har han.
Og hvad sagde han?
At jeg burde have afslået på stedet.
At jeg ikke har respekt eller forståelse -
- for traditionerne og etiketterne, og at det skal være Michael Adeane.
Jaså?
Undskyld mig, Martin.
Kom ind.
- Deres Majestæt. - Hør her, Tommy.
Jeg foretrækker Martin.
- Og det er helt i orden. - Ja. Det tænkte jeg også nok.
Men det ville være en fejl.
- Hvorfor så det? - Vær så venlig.
Vi har visse skikke her. En orden, som har udviklet sig med tiden.
Og individualitet i Huset Windsor, -
- enhver afvigelse fra de skikke, bør ikke opmuntres.
Det ender i katastrofer. Som abdikation.
Abdikation og valg af privatsekretær
- kan næppe sammenlignes. - Jeg er ikke enig.
Jeg tjente Deres onkel.
Og det er i de små ting, at råddenskaben starter.
Gør det forkerte en gang, og det er let at gøre igen.
Gør det individualistiske en gang, og det er let at gøre igen.
I Deres onkels tilfælde begyndte det med at ville bruge
Buckingham Palace som kontor og York House som hans hjem.
Så gik han ikke længere i kirke og ville så sælge Sandringham.
Han afskedigede sin fars gamle hofmænd -
- til fordel for yngre, indsmigrende supplikanter.
Ingen forudså abdikationen dengang, -
- men egoet, egenrådigheden, -
- individualismen... Råddenskaben var begyndt.
- Martin og jeg forstår hinanden. - Det benægter jeg ikke.
Det ville føles, som om jeg havde en allieret, -
- nærmest en ven, i, hvad der nogle gange kan føles meget...
Men -
- arvtageren og den ledende af de to stedfortrædere -
- og den naturlige afløser er Michael.
- Din mand. - Den rette mand.
Men som altid har De den endelige afgørelse.
Buckingham var i røret og bad om et møde i eftermiddag.
Dronningen vil se Dem.
Mig?
Hvad handler det om?
- Aner det ikke. - Lidt hjælp?
Hr. Colville, Deres Majestæt.
- De ville se mig? - Ja, Jock.
Du var min privatsekretær i to år inden Martin Charteris.
Ja.
Og det var min opfattelse, at vi altid forstod hinanden, -
- og vi kunne tale ærligt med hinanden.
- Ja, selvfølgelig. - Og stole på hinanden.
Sige noget lige ud, når vigtige sager dukker op.
Og inden Hendes Majestæt siger noget andet, lad mig beklage.
Det har været en pine. Jeg prøvede at stoppe dem og fortalte dem min mening, -
- men de insisterede på at holde det fra Dem.
Efter det andet ville jeg fortælle Dem sandheden.
- Andet hvad? - Slagtilfælde.
Men de insisterede igen på, at ingen måtte sige noget.
Jaså.
Og hvem var det, der insisterede?
Lord Salisbury.
Og premierministeren. De sjældne øjeblikke, han var ved bevidsthed.
Jaså.
Det var vel det, De ville drøfte?
Nej.
Jeg ville drøfte, om jeg skulle vælge Michael Adeane -
- som privatsekretær i stedet for Martin Charteris.
Men det, du lige fortalte, er meget vigtigere.
- Nej. - Jo.
Den luskede sjuft.
Det er værre end lusket. En smule forfatningsstridigt.
- Hvad vil De gøre? - Ingenting selvfølgelig. Det er mit job.
- Gør intet, og ti stille. - Er det?
Det er længe siden, jeg læste Bagehot, -
- men i omstændigheder som disse er det ikke Deres pligt at handle?
- Næppe. Det må jeg undersøge. - Det ved De vist godt.
Jo, det er.
Men jeg kan ikke bare indkalde landets klogeste mænd -
- og give dem en reprimande som børn.
Hvorfor? De har ret, og de tager fejl.
Men de er meget mere intelligente end jeg.
De ville uddebattere mig og udmanøvrere mig.
Det handler ikke om uddannelse eller intelligens.
Det handler om integritet og principper.
De siger, at De ikke kan slås mod dem.
Det kan De.
De blev hørt i årevis om vor forfatning.
Det ved De bedre end jeg. Bedre end os alle.
De har den eneste uddannelse, der betyder noget.
Hvad skal jeg så gøre?
Indkald dem, og giv dem en ordentlig reprimande som børn.
Og det skulle de finde sig i?
Fordi de er britiske, mænd og fra overklassen.
En god reprimande fra moder er, hvad de ønsker sig mest.
Ukonventionel til det sidste, professor.
Tak, professor.
Jeg skal bruge noget fra Windsor Castle.
Jeg tror i al fald, det er på Windsor. Måske i Sandringham. Eller Balmoral.
Eller måske er det her.
ELIZABETH FORFATNINGEN
Lord Salisbury.
Hvis det ikke gør noget, hr. Premierminister?
Frue.
Jeg er blevet gjort opmærksom på, at i en periode i sidste uge -
- var min premierminister uarbejdsdygtig.
Og også udenrigsministeren.
Og at du i al hemmelighed skjulte den information fra mig.
- Deres Maj... - Nej, det er ikke mit job at lede.
Men det er mit job at sikre korrekt ledelse.
Hvordan kan jeg det, hvis mine ministre lyver og skjuler sandheden fra mig?
Du har hindret mig i at udføre min pligt.
Du har hæmmet kronen i at fungere behørigt.
Hvor kunne du?
Min nu afdøde far skattede dig højt.
Han mente, frasen "Ifølge historien skal man aldrig stole på en Cecil" -
- var yderst urimelig.
Måske ikke.
Du kan gå.
Hr. Premierminister.
Værsgo.
Premierministeren.
Deres Majestæt.
Winston.
Jeg er blot en ung kvinde, ny i offentlig administration.
Jeg ville aldrig gå så langt som at give en mand, så meget ældre, -
- som har givet dette land så meget, en moralpræken.
Men -
- du deltog i min kroning.
Ja.
Derfor hørte du med dine egne ører, da jeg aflagde ed på -
- at regere folket i alle mine riger -
- ifølge deres respektive love og skikke.
En af disse skikke er, at deres folkevalgte premierminister -
- bør være ved godt helbred fysisk og psykisk.
Ikke en uhørt forventning, skulle man mene.
Nej.
Men det lader til, at du ikke har været ved godt helbred de seneste uger.
Og at du har valgt at tilbageholde den information fra mig.
En beslutning, der føles som forræderi ikke kun af tillidsbåndet -
- mellem os og de institutioner, vi begge repræsenterer, -
- men af vort eget personlige forhold.
TILLID
I 1867 skrev Walter Bagehot:
"Der er to elementer i forfatningen:
Den effektive og den statelige."
Monarken er den statelige, og regeringen er den effektive.
Disse to institutioner fungerer kun, -
- når de støtter hinanden. Når de viser tillid til hinanden.
Dine handlinger, dit brud på den tillid -
- var uansvarlige, og det har måske haft alvorlige følger -
- for landets sikkerhed.
Er dit helbred bedre nu?
- Det er det. - Godt.
Men er det tilstrækkeligt bedre?
Er du klar til embede?
Jeg vil bede dig overveje dit svar -
- i lyset af den respekt, som min rang og min stilling fortjener, -
- og ikke hvad min alder og mit køn måske antyder.
Frue...
Jeg ser på Dem nu, og jeg forstår, -
- at tidspunktet, hvor jeg må træde tilbage, nærmer sig hastigt.
Ikke fordi jeg er dårlig eller uegnet til embedet, -
- men fordi De er klar.
Og derfor har jeg afviklet min tro tjeneste til Deres far.
Med Deres velsignelse og Deres tilgivelse -
- vil jeg fortsætte med at tjene som leder af Deres Majestæts regering.
Deres Majestæt.
Hallo?
Hallo.
Hvor har du været?
Velgørenhedscricket for National Playing Fields Association.
Jeg tilbragte lidt tid på flyvestationen.
Men kabinettet havde ikke godkendt det.
Hvorfor er du klædt så fint på?
Har du ikke hørt det? Der er statsmiddag i aften.
Har du ikke hørt det? Det er blevet aflyst.
Hvorfor får jeg aldrig noget at vide?
Hvis du var her mere...
Jeg læste to bøger om Eisenhower.
- Gjorde du? - Nej.
Du ser dejlig ud.
- Gør jeg? - Noget er anderledes.
- Hvad? - Det ved jeg ikke. Du virker...
Vælg hellere dine ord med omhu.
Højere på nogen måde. Eller måske er jeg krympet.
- Intet er krympet ved dig. - Hvor skal du hen?
En aftale med min nye privatsekretær.
- Bed ham skride. - Det kan jeg ikke.
Og gøre hvad i stedet?
To muligheder:
Enten finder jeg et par stylter, så jeg kan komme på højde med min kvinde...
Eller?
Eller også -
- så kunne hun falde på knæ.
DRONNINGEN
Major Adeane, Hendes Majestæt må desværre udskyde aftalen.
- Jaså. - Til i morgen.
Nuvel.
Undertekster oversat af: Anna Rask