EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Over en halv million mennesker har fylt Epsom til bristepunktet.
Nå ankommer også Hennes Majestet Dronningen, i anledning kroningsderbyet.
Bilen hennes bærer det kongelige flagg,
og kjører sakte nedover langs banen fra Tatnum Corner.
Sammen med hertugen av Edinburgh
vinker dronningen anerkjennende til de entusiastiske fremmøtte.
Massene overøser det staselige, elegante paret med sine hyllester.
Symbolet på en ny tidsepoke.
En halv million mennesker.
På en veddeløpsbane.
Som en følge av kroningen er din søster nå den mest berømte kvinnen i verden.
Ja.
Men jeg er den heldigste.
- På vår romantiske tur til Rhodesia... - Vårt offisielle ærend i Rhodesia.
- ...sammen med mannen jeg elsker... - I all hemmelighet.
...vil jeg også være den lykkeligste.
Jeg har en sak, sjef. Den er viktig.
Så fremt det ikke gjelder kongefamilien, er jeg lutter øre.
Men det gjelder kongefamilien, sjef.
La meg gjette: Takket være en vakker ung kvinne,
og en kortfattet, fjernsynsoverført seremoni...
Takk skal du ha, Bob.
...har en sliten, anakronistisk institusjon nå fått nytt liv,
og vår nasjon er endelig blitt befridd fra rasjonene og krigstidens spartanskhet.
Vår svinnende posisjon som en ledende verdensmakt er nå blitt gjenopprettet.
- For noe sludder og fanteri. En drink? - Det er neppe lurt.
- Kom så, det er ikke lenge til lunsj. - Avisene, sir.
- Takk, Mary. - Det er jobben min.
- Det gjelder prinsesse Margaret. - Hva med henne?
Da jeg forlot kirken på kroningsdagen,
så jeg henne plukke litt rusk av en manns uniform.
- Rusk? - Ja, rusk.
Jeg trodde vi bedrev ordentlig journalistikk her.
Dette er ordentlig nok.
Den aktuelle mannen var nemlig hennes fars tidligere adjutant,
oberst Peter Townsend.
Som for det første er ikke-adelig, og for det andre, ikke-adelig og fraskilt.
Når den gjengen begynner å krangle om skilsmisser,
pleier det å føre til enten reformasjon eller abdikasjon.
Vil kirke og stat komme i konflikt enda en gang? Dette er en stor sak.
Det samme er Comet-jetfly som faller ned fra himmelen,
og Stalins død, som har medført et maktbytte innad i Sovjetunionen.
La meg skrive om dette, sjef. Jeg tror det kan bli stort.
Basert på hva da?
Hva holder du på med, mann?
Å plukke rusk av en manns jakke er en like intim gest som å kysse ham.
Eller endog mer intim, siden den impliserer at kysset allerede har skjedd.
Nei. Beklager, Bill, jeg kan ikke sette av forsiden til sånt rusk.
La meg skrive saken, sjef. Så kan De ta en avgjørelse.
Greit nok.
Sørg for å gi den snert.
- Sørg for at den biter! - Ja, sir!
REN DYNAMITT
HOVEDSALONGEN
Sentralbordet. God morgen, Deres Kongelige Høyhet!
God morgen. Jeg vil gjerne snakke med min søster, takk.
Et øyeblikk, bare.
- Dette er London. - Buckingham Palace, takk.
- Victoria 48, 32. - Hold linjen.
Buckingham Palace, god morgen.
Ja, hva gjelder det?
Hennes Kongelige Høyhet Prinsesse Margaret kontakter Hennes Majestet.
- Skal bli, sir. - Takk.
Holder De linjen, takk?
Sir, prinsesse Margaret ønsker å snakke med Hennes Majestet.
Takk skal du ha.
Hallo?
Hennes Kongelige Høyhet Prinsesse Margaret spør etter Hennes Majestet.
Ja, sir, hun er i frokostrommet.
- Frokostrommet. - Ja, sir.
Telefon til Dem, ma'am.
Ja?
Hennes Kongelige Høyhet Prinsesse Margaret ringer til Deres Majestet.
Takk.
- Hei sann, du. - Hei sann selv.
Har du kan hende en ledig kveld snart, da vi alle kunne spist middag sammen?
- Før jeg reiser til Rhodesia. - Det har jeg sikkert.
- Torsdag? Mamma er opptatt. - Jeg må nesten sjekke først.
- Herlig! - Men du, hvem er "alle"?
Vel, du og jeg og Philip og...
Og jeg skulle gjerne tatt med meg Peter, om det går.
- Den Peter, mener du? - Ja, den Peter.
- Hva mener du med det? - Nei, ingenting. Dette blir hyggelig!
Det er noe vi gjerne vil diskutere med deg.
Nå begynner du igjen.
- Beklager. Har du tenkt å gi meg et hint? - Nei.
- Hold opp med det der! - Beklager.
- Så, torsdag kveld? Sjekker du datoen? - Ja, greit.
Dette blir ordentlig artig!
Herlig.
Herlig...
Da var vi her.
- Sir. - Flott, takk skal du ha.
- Hva er navnet ditt, da, kjære deg? - Takk, mine herrer, takk!
Tusen takk, mine herrer, tusen takk!
Altfor snilt, altfor snilt. Vi har en spesiell gjest blant oss her i aften,
som nylig er vendt tilbake etter et år i Kairo, etter revolusjonen,
der han har jobbet som fotojournalist. Vårt lunsjklubbmedlem, Tony Longdon!
Godt jobbet, Longdon!
Takk, gutter, det er i sannhet hyggelig å være tilbake.
Mine damer, får jeg be dere trekke for skoddene nå?
Strålende!
Jeg kommer, som Baron sier, direkte fra Kairos gater.
Og jeg prøver stadig å fordøye de voldsomme inntrykk av folkeopprør,
voldelige militærkupp og revolusjon som jeg nylig har vært vitne til.
Pokkers innfødte!
Dere kjenner alle til kong Farouk. En fargerik figur.
- Han eide mer enn hundre biler. - Nesten like mange som meg, jo!
- Han lot dem alle bli malt røde. - Fremragende!
Han pleide å rase gjennom Kairos gater
og skyte ned alle fotgjengere som måtte være i veien.
- Hør, hør! - Fattigmannsjakt!
Hvilket antagelig er grunnen til at han ble tvunget til å abdisere i fjor.
Og nå er det denne mannen, Nasser, som er navnet på alles lepper.
Han har nok karisma til å samle ikke bare sitt eget land,
men hele den arabiske verden.
Samt oppildne antivestlige og antimonarkiske oppfatninger.
Dette er Shepheard's.
Et berømt britisk hotell, og et symbol på koloniherredømmet.
Dette var før opprørene...
- Herregud. - ...og slik ser det ut etterpå.
Den inskripsjonen. Hva betyr den?
"Død over imperialistene."
Dog har jeg ikke bare død og fordervelse å meddele.
Mike, jeg har med en liten godbit til deg her.
Ja, nå snakker vi her!
- Gi mannen litt tips! - Ikke si noe til min kone.
Bra tips!
- Hvor var du i dag? - Ingen steder.
Eller jo, åpenbart, men ikke et sted som ville interessere deg.
Det er en lunsjklubb.
- Hvor hen? - I Soho.
Utelukkende for menn.
Som snakker om kvinner.
Nei. Om situasjonen i Egypt, om du absolutt må vite det,
og revolusjonen som nylig fant sted der.
Og dertil urolighetene i Kroatia, Albania, Montenegro, Jugoslavia, Ungarn, Italia.
Bare så du er klar over det.
Og ja, litt prat om det svake kjønn over kaffe og en liten brandy.
Men hva forventer du? Det er en lunsjklubb for herrer.
- Så, hvem er kveldens gjester? - Å, ingen spesielle.
Bare deg og meg og Margaret. Jo, også Peter.
- Hva sa du? Som i Townsend, Peter? - Ja.
- Hvorfor i alle dager måtte vi pynte oss? - Hun insisterte.
Hun ville det skulle være en spesiell anledning.
Sammen med ham? Blir ikke det en selvmotsigelse?
Han har vel ikke vært en slem gutt?
Jeg vet like lite som deg.
Dette skal gå bra.
Kom så.
- Vi vil gjerne få være i fred nå. - Ja, ma'am.
Bare la det stå.
Takk skal dere ha.
Unnskyld meg.
Jeg har bedt dere hit i kveld fordi...
...det er noe jeg ønsker å diskutere med dere.
De siste årene har Peter, som dere vet, blitt en viktig del av vår familie,
og tilbrakt meget tid borte fra sin egen.
Det har utviklet seg et vennskap mellom oss.
Og senere, etter fars død, som gikk svært hardt inn på meg,
etterfulgt av ditt tronfølge og din kroning,
som har medført at du er blitt stadig mer opptatt,
så har Peter nærmest blitt min eneste følgesvenn, og jeg hans.
Og etter at skilsmissen hans ble fullbyrdet i desember i fjor,
var det vel bare naturlig at vi begynte å gjøre oss tanker om hva slags...
...fremtid vi vil kunne få sammen.
Vi kom frem til en avgjørelse i april, var det ikke? Like før kroningsseremonien?
Om at en dag...
...så vil vi gjerne...
Vel, dere skjønner...
- Gifte dere? - Ja.
Du store.
Vel, vi er selvsagt klar over vanskene og problemstillingene som dette innebærer.
Men, Lilibet, du har kjent til forholdet mellom Peter og meg en god stund.
Dette kan umulig komme som et stort sjokk for deg.
Nei, på ingen måte.
Det er fantastisk.
- Er det noe dere vil spørre oss om? - Er din kone klar over dette?
- Hans ekskone. - Ja, vi har snakket ut om saken.
- Det er intet fiendskap mellom oss. - Så bra.
- Og guttene? - De vet om det og virker svært fornøyde.
Så...
Får jeg din tillatelse?
Som monark?
Vel, altså...
Jeg blir selvsagt nødt til å rådføre meg.
Om reglene for hvor og når og slikt...
Alle de offisielle anliggendene, men om det er dette dere ønsker...
Mer enn noe annet i hele verden.
Som din søster ville jeg aldri motsette meg noe slikt.
Å, tusen takk! Tusen takk!
Takk! Å, dette gjør meg så glad! Så glad!
Vel, da så! Gratulerer, begge to.
Takk for det, sir.
Du får vel kalle meg "Philip" fra nå av!
Takk for det, sir. Vel, Philip.
Så du visste om dette?
Ikke det fulle omfanget.
Men du ville ikke fortelle meg om det?
Jeg liker det ikke. Ikke noe av det.
For det første vil det forårsake en gedigen skandale.
Jeg har heller ikke tro på dem som par. Han er for gammel for henne.
Og han hadde visst en form for "sammenbrudd" under krigen.
Men alt dette hører fortiden til.
Dessuten var det derfor han kom så godt overens med min far.
- For ikke å nevne hvor kjedelig han er. - Det er han da ikke!
Uutholdelig kjedelig! Der finnes garantert mer spennende planter!
For ikke å glemme at dette er en skrekkelig ting å gjøre mot deg.
Hvordan da?
Grunnet situasjonen det setter deg i som hennes søster og som landets dronning.
Har alle allerede evnet å glemme hvilken katastrofe din onkel utgjorde?
- Omstendighetene er noen andre nå. - Én er fraskilt, og den andre kongelig?
Det låter ganske likt for min del.
Det er sytten år siden nå. Verden har forandret seg.
Ja, resten av verden har det, men ved St. James' hoff er det lite som er endret.
Dessuten har vi en sønn og tronarving.
Det er ikke realistisk at Margaret noensinne vil bli dronning.
Og man kan jo skjønne tiltrekningen.
- Til Peter? - Ja. Han er jo en kjekk krigshelt.
- En fraskilt krigshelt. - Og uten noen skyld i den skilsmissen.
Nei, i en skilsmisse finnes det ikke noe slikt som en skyldfri part.
Hans kone hadde en affære med en annen mann!
Ja, fordi han alltid befant seg her og lusket rundt søsteren din.
- Han tok seg av min far. - Og lusket rundt søsteren din.
Hold nå opp!
I alle tilfeller så trodde jeg at du likte ham?
Likte ham? Altså, jeg har respekt for innsatsen hans under krigen, absolutt.
Han er flink til å spille bridge. Han er en dyktig pilot.
- Og han har god innflytelse på Margaret. - Har han?
Å ha god innflytelse ville vært å skvære opp med sin kone
og la Margaret være i fred.
- God natt, Bill. - God natt.
"Potensielt sett kan..."
- God natt, sir! - Ja...
Dette bør være bra!
Det er det.
- Helvete heller! - "Gi den snert", sa du!
- "Snert" er en ting. Dette er dynamitt. - Jeg vet det.
- Hva gjør du? - Dette krever samtykke fra høyere hold.
- Hva? - Ikke se på meg på den måten.
Prøv å leve i den virkelige verden, for én gangs skyld!
Ja, hallo, Margery. Har du ham der? Ja, bare et par minutter.
Dette er ikke bare en provokasjon, det er et brudd på samtlige regler.
Hvilke regler, sir?
De usagte regler som omhandler den hensynsfullhet og respekt
som media utviser overfor kongefamilien.
De reglene endret seg vel idet de lot fjernsynskameraene følge kroningen?
Det var deres rett, og en kolossal imøtegåelse.
- Av hva? - Offentlighetens interesse.
Deres interesser likeså. Se den aktelse de nyter nå; den har aldri vært høyere.
Det spørsmål vi, den fjerde statsmakt, vil måtte stille oss nå, er:
Skal vi la oss bli utnyttet, eller har vi en egen og uavhengig stemme?
Jeg trenger ingen moralpreken!
Om ikke vi publiserer dette, tror De ikke noen andre vil gjøre det?
Det er flere som har fattet interesse for dette, sir.
- Takk for at du informerte meg. - Det skulle bare mangle, Tommy.
Selv takk for at du viser forståelse.
- Jeg er lei for det. - Nei, det er det jeg som er.
Det må ha vært vanskelig å bli kommandert slik av en av dine ansatte.
- Jeg ble ikke kommandert. - Gikk jeg glipp av noe?
Du sa at denne redaktøren erklærte hva han hadde tenkt å trykke i din avis.
Det stemmer. Men jeg kan ikke fortsette å diktere hva han skal skrive.
Jeg trodde det var hele poenget med å eie en avis.
Jeg prøver faktisk bare å hjelpe deg, Tommy.
Jeg foreslår at du tolker gesten så vennlig som den var ment.
Hva da? At du er ved å la en artikkel gå i trykken, som vil skape stor oppstandelse
blant de mest høytstående medlemmer av kongefamilien, bare så det er klart?
At jeg advarer deg. At jeg forteller deg hvordan stoda er.
Jeg er helt på knærne av takknemlighet, du.
Hold opp!
Kan du lukke døren?
Deres Majestet.
En historie er i ferd med å bli offentliggjort i pressen,
der Peter Townsend ikke bare sies å være prinsesse Margarets følgesvenn...
...men, etter alt å dømme, hennes fremtidige ektemann.
Vi er gjort kjent med at avisen tenker å trykke et portrett av oberst Townsend,
der det bekjentgjøres detaljer om hans ekteskap og senere skilsmisse,
sammen med en lederartikkel omkring andre fraskilte berømtheter
som har hatt forbindelser til medlemmer av kongefamilien.
Burde vi benekte alt sammen?
Med respekt å melde, ma'am, så er nok det litt sent nå.
Den fuglen har allerede fløyet.
Deres Kongelige Høyhet?
Deres Kongelige Høyhet, Hennes Majestet Dronningen er på telefonen.
- Hallo. - Hei sann. Passer bra, passer dårlig?
Passer bra. Alltid.
Hør her: Jeg har gjort mitt beste for å tenke ut en måte å hjelpe deg på.
Du vet at kirken ikke tillater et nytt ekteskap mellom to fraskilte personer,
om en av deres tidligere ektefeller fortsatt er i live.
Ja?
Så, jeg lurte på om du og Peter hadde vurdert Skottland som en mulighet?
- For å bo der? - Nei, for å gifte dere der.
Hvorfor det? Fordi det ville få mindre oppmerksomhet?
Nei, nå hadde jeg hovedsakelig lover og regler i tankene.
Den skotske kirken ser ikke på ekteskapet som et sakrament.
Det er ikke like bindende som det er her til lands.
Betyr det at vi til og med vil kunne gifte oss i kirken?
Jeg er nødt til å undersøke saken, men jeg tror det.
Det ville vært helt fantastisk!
- Tusen takk skal du ha, Lilibet. - Det vil gjøre mitt liv enklere, likeså.
- Jeg må bare beklage, Lilibet. - Hva da?
Jeg tror du vil få mamma på besøk for å snakke om alt dette.
Jeg innser at jeg ikke gjør det lett for noen akkurat nå.
Spesielt ikke for deg.
Men jeg er fast bestemt på å gjøre dette for deg, og gi deg det du ønsker deg
Takk skal du ha.
- Dette vil glede Peter! - Jeg må legge på.
- Tommy. - Deres Majestet.
Mamma. Dette var en overraskelse.
Jeg er mor til to døtre, og jeg elsker begge like høyt.
Og det kan synes som at de begge har like store problemer.
Vi vil gjerne se Margaret lykkelig, og sammen med den mann hun ønsker.
Ja.
Men vi må gjøre alt som står i vår makt for å beskytte deg som dronning.
- Og som en søster. - Beskytte meg fra hva da?
Jeg har gitt Margaret mitt ord og er fast bestemt på å hjelpe henne.
De kan gifte seg i Skottland, der jeg ikke er kirkens overhode.
Deres Majestet, jeg er redd saken er mer komplisert enn som så.
Så det er sagt: Om Margaret skulle gifte seg med Peter, ville det bli en skandale.
Ikke tro at din popularitet i øyeblikket garanterer trygghet for fremtiden.
Din onkels affære og tronfrasigelse evnet nesten å ødelegge monarkiet.
Det samme kan dette.
Tommy?
Hvor mye vet De om Det kongelige ekteskapsvedtak fra 1772, ma'am?
- Georg den annen? - Den tredje, ma'am.
Han hadde to yngre brødre, William og Henry.
Som begge inngikk uønskede ekteskap, formoder jeg?
Én til en kjeftesmelle av en lausunge, og den andre til et beryktet hespetre.
Hvilket forårsaket stor oppstandelse i parlamentet og i kirken.
Georg den tredje reagerte med å be datidens statsminister, lord North,
om å tilskynde et kongelig ekteskapsvedtak, for å hindre
like egenrådige, unge prinser eller prinsesser i fremtiden
i å inngå et lite gjennomtenkt eller ufordelaktig ekteskap,
som måtte kunne true kongefamiliens gode navn og rykte.
Vedtaket slår fast at frem til fylte 25 år må ethvert medlem av kongefamilien
be om monarkens tillatelse før de kan gifte seg.
- Men? - Men ikke etter fylte 25.
- Jeg skjønner. - Så...
Om Margaret kunne vente til etter sin 25. fødselsdag,
står hun fritt til å fatte den avgjørelse hun måtte ønske, uten ditt samtykke.
Det viktigste er uansett
at dette verner om ditt forhold til både kirken og regjeringen.
Vel, jeg kan se argumentet for noe slikt, men hva vil hun få ut av dette?
Hun er bare 23 år, mamma. Hva skal hun gjøre i mellomtiden?
I mellomtiden får hun og Peter vente.
- Fortrinnsvis i hvert sitt land. - Hva?
Bare slik kan vi forhindre at historien sprer seg, ma'am.
KONGELIG ROMANSE SETTER MONARKIET I FARE
Takk, sir.
- God morgen, sir. - Unna vei!
Kom inn.
KONGELIG ROMANSE SETTER MONARKIET I FARE
- Margaret! - Nei!
Margaret!
Bare til du fyller 25 år; da står du fritt til å gjøre som du lyster!
Se meg inn i øynene og si meg: Er dette en utkommandering eller en forvisning?
Bare en utkommandering, jeg lover.
En måte å kontrollere historien på, for å holde den unna førstesidene.
- Og ikke et ufint forsøk på å skille oss? - Nei, selvsagt ikke.
Far fikk også Philip og meg til å vente slik.
I tre måneder, ja. Her er det snakk om to år! Bare tenk deg: å vente i to år!
Hvorfor fristet du meg overhodet med Skottland?
Jeg er lei for det.
Greit nok.
Om jeg gjør dette for deg, kan du love meg at denne forvisningen...
...ikke trer i kraft før etter reisen til Rhodesia? Du vet hvor vi har gledet oss.
Har du tenkt å nekte oss den også?
Å se dere sammen slik blir for ømtålig.
Med alle fotografene... Det ville overskygget alt annet.
Men... når du kommer tilbake, skal dere få litt tid sammen.
Bare dere to.
Det lover jeg deg.
De tilbød meg Johannesburg. Jeg avslo.
Og så Singapore...
Jeg avslo det også.
Så kom de tilbake og foreslo Brussel.
Der er trøstesløst, men det er nærme.
Hele opplegget føles som en fullkomment unødig
og urettmessig avstraffelse.
Jeg vet det.
Kanskje følte søsteren din også på det.
Og derfor har hun bedt meg om å reise til Nord-Irland.
Hvorfor det?
For å bli med henne på besøket til Belfast den kommende uken. For å...
- ...tilkjennegi sin tillit offentlig. - Det er da noe, i hvert fall.
Men en dårlig erstatning for Rhodesia, like fullt.
Ingen godtok Philip heller.
Men hun satte foten hardt ned, og sikret seg mannen hun ønsket seg. Eller hva?
Det gjorde hun.
Vi må komme oss tilbake.
- Kom igjen. - Nei, vent. Kyss meg.
Du vet vi ikke får muligheten når vi kommer hjem igjen.
- Deres Majestet. - Tommy.
Vi bør gå raskt gjennom planen for dagen.
- Ja. - På flyplassen vil vi bli møtt av
Nord-Irlands guvernør, lord Wakehurst.
Derfra skal vi reise videre til Belfasts bygrense,
der vi vil bli møtt av byens kommandant.
Etter dette vil vi bli introdusert for overborgermesteren,
kommunestyremedlem Percival Brown samt byens rådmann, Mr. John Dunlop.
Dernest blir det lunsj med byens rådgivere i kommunehuset.
Heller motsatt, vil jeg anta?
Ma'am?
Lunsj med kommunestyret i byens rådhus?
- Ha meg unnskyldt. - Er alt i orden?
Jeg håper at det ikke var en feiltagelse å invitere obersten med på denne turen.
Du har aldri likt ham, Tommy.
Jo, jeg likte ham så lenge han gjorde jobben sin og kjente sin plass.
Min far satte ham svært høyt.
Som en del av staben sin, ja. Ikke som et medlem av sin familie.
Han har vært en god venn for oss alle.
Litt for god, vil jeg mene. Og han ga slipp på sin hustru i samme slengen.
Han hadde ingen skyld i så henseende.
Hun forlot ham av egen fri vilje, og han er en flott far for sønnene sine.
Jeg prøver bare å håndtere en vanskelig situasjon, ma'am.
Og det samme gjør jeg.
Å sende ham bort vil knuse min søsters hjerte.
Hjerter leges.
Var det noe mer?
- Nei. - Deres Majestet.
Hennes Majestet Dronningen er kommet på besøk til Nord-Irland.
Hennes Majestet går nå bort til tre år gamle Eileen Hall,
som overrekker henne en blomsterbukett.
Dronningen bærer en kåpe av lyseblå sateng, med matchende hatt.
Hun må dog dele rampelyset med oberst Townsend, som er med henne på reisen.
Folkemengden får et siste glimt av dronningen og hennes mann,
før de begynner kjøreturen mot rådhuset.
Tusener har stilt seg opp langs gatene for å hilse dem velkommen.
Kongeparet vises nå inn på Balmoral-festplassen,
der 4000 tidligere tjenestegjørende menn og kvinner har samlet seg
for å hylle sin monark.
Mange Ulster-skoler og ungdomsorganisasjoner er representert,
og alle har de både smil og vink å by dronningen.
London-avisene har nok en gang bedt Buckingham Palace om en oppklaring
rundt ryktene om en romanse mellom prinsesse Margaret og oberst Townsend.
Utallige aviser har sendt sine fotografer for å studere Townsends ansiktsuttrykk,
i håp om noen videre ledetråder.
Dronningen er neppe vant til å kjempe om oppmerksomheten med en fra sin stab.
Folkemengdene virker minst like opptatt av oberst Townsend som av dronningen.
- Skru det av. - Skal bli, ma'am.
Folkemengdene måtte albue seg forbi utsendinger fra pressen,
som fulgte hvert skritt kongefølget tok.
Jeg tok ham med hit for å vise min takknemlighet for hans år i tjeneste,
og for å støtte min søster.
Jeg hadde håpet at oppmerksomheten rundt Margaret og Peter ville dempe seg.
Men i dag hørte jeg knapt meg selv snakke.
- Det finnes en ganske åpenbar løsning. - Som er hva da?
Sørg for at obersten forflytning inntreffer med umiddelbar virkning.
Da vil han gå glipp av gjenforeningen med min søster i London.
Jeg ga henne mitt ord.
Vel, stundom må de beste intensjoner tas opp til ny vurdering, Deres Majestet.
De kan alltids legge skylden på meg.
Nei. La oss vente et døgn. Kanskje situasjonen vil ha roet seg i morgen.
- Velkommen, Deres Majestet. - Deres Majestet.
Lambeg-trommeslagerne, ma'am. En velkomsthilsen fra Oransjeordenen.
Townsend! Oberst Townsend!
Måtte Herren skjenke dere visdom, lojalitet og troskap.
Og måtte fremtiden bringe fred, velbefinnende og ektefølt lykke
til folket i Nord-Irland.
- Townsend! - Townsend!
Townsend!
Har du et øyeblikk å avse, Lilibet?
Ja, naturligvis.
Jeg ville bare be om forlatelse for all interessen fra mediene.
Samt takke deg for å ha invitert meg med på turen i første omgang.
- Jeg setter virkelig pris på omtanken. - Det var det minste jeg kunne gjøre.
Det var trist at du ikke fikk bli med på Rhodesia-turen.
Ja, Margaret og jeg så frem til den.
Vi har så mange felles interesser, som du vet. Vi liker å gjøre alt mulig sammen.
Vi hadde håpet å få litt tid sammen de dagene hun hadde fri.
Til noen spaserturer, svømmeturer og rideturer.
Slik ble det nå engang ikke.
Nei.
Uansett, takk for praten.
Ma'am, om De ikke har noe imot det.
Jeg bare lurte på om Hennes Majestet har hatt tid til å tenke mer over saken.
Det har hun.
Ta deg av det, Tommy. Slik du selv mener vil være passende.
Ja, ma'am.
- Takk, Deres Majestet. - God natt, sir.
Tusen takk skal du ha, Peter.
Ma'am.
Oberst Townsend.
"Mannen alle snakker om."
Bare kom opp.
Setter du deg litt?
I nøye samråd med regjeringen, utenriksdepartementet,
og Hennes Majestets pressesekretær,
har man besluttet å fremskynde din utkommandering til Brussel
med umiddelbar virkning.
Utenfor venter en bil som vil frakte deg til din leilighet, så du får pakket,
for så å kjøre deg direkte til flyplassen.
Flyet til Brussel går om litt under tre timer.
Man var litt bekymret for at du dermed ikke vil få nok tid.
Men da du er forsvarsmann, er jeg sikker på at en effektiv
og usentimental pakking vil falle deg helt naturlig.
Men dette var ikke avtalen.
Avtalen mellom Margaret og Hennes Majestet Dronningen,
som Hennes Majestet Dronningmoren må ha vært innforstått med,
var at Margaret og jeg skulle få tilbringe litt tid sammen
når hun kom tilbake fra Rhodesia.
Før jeg reiste til Brussel. Minimum førtiåtte timer.
Ditt forslag er en direkte overtredelse av denne avtalen.
Jeg sier ikke, og vil heller aldri påstå, at jeg kjenner alle de intime detaljer
ved de avtaler som har, eller ikke har, blitt inngått familien imellom.
Det jeg kan fortelle deg, er at stillingen som ambassadens luftattaché
ble ledig meget tidligere enn antatt, og krever umiddelbar tiltredelse.
Ja, for en uhyre sentral stilling som "luftattaché" ved ambassaden i Brussel
må selvsagt ikke stå ledig altfor lenge.
Jeg ber kun om at den forblir ubesatt til etter at prinsessen er kommet tilbake,
slik jeg ble lovet.
Jeg er redd det ikke vil la seg gjøre.
Tommy...
Jeg forstår at du kun prøver å gjøre jobben din.
Men én ting står meget klart for meg etter turen til Nord-Irland, og det er:
Romansen mellom Margaret og meg har sikret seg offentlighetens søkelys.
Vi rir på en ny bølge.
En fornemmelse av glede og hyllest, som dere bør vite å anerkjenne.
Folket innser åpenbart at kjærligheten mellom Margaret og meg er oppriktig,
og jeg vil råde dere til å ikke straffe oss for dette.
Det vil kunne slå tilbake på dere.
Og nå, om jeg får overbringe deg noen råd til gjengjeld, Peter:
Når du refererer til et medlem av konge- familien, bruker du den riktige tittel,
som i dette tilfellet er Hennes Kongelige Høyhet.
Når jeg refererer til kvinnen jeg elsker, som også elsker meg,
og som snart skal bli min hustru, da kaller jeg henne hva pokker jeg vil.
Hun heter Margaret.
Bilen, Townsend.
Den venter.
Tikk, tikk, tikk.
Bon voyage.
Av et bitte lite hvitt samfunn, omgitt av primitive afrikanere,
har det nå oppstått en ung og livskraftig nasjon,
med en stadig sterkere forhåpning om enda mer velstand i vente.
TOWNSEND, DRONNINGMORENS REVISOR,
HAR NÅ FORLATT LONDON FOR Å TILTRE SIN NYE STILLING I BRUSSEL.
- Skynd deg! - Ja, sir!
Her hedrer vi en mann med en imponerende visjon,
som innså hvor storslått dette landet kunne bli, om det ble gjort sivilisert.
Jeg håper på fortsatt velstand og fremgang,
for alle de som bebor det.
Mine damer og herrer, vi reiser oss for å utbringe den kongelige skål.
Telegram til prinsesse Margaret.
- Til ære for dronningen! - Til ære for dronningen!
Takk skal dere ha.
- Ærede frue. - Takk.
Jeg må snakke med min søster.
Nå!
Sentralbordet.
Hennes Kongelige Høyhet ber om å få tale med Hennes Majestet Dronningen.
- En sikker linje vil være påkrevd. - Jeg setter Dem over nå.
UTENRIKSKONTORET
Utenrikskontoret, hvor skal samtalen?
Buckingham Palace. Victoria 48, 32.
Hennes Kongelige Høyhet Prinsesse Margaret kontakter herved dronningen.
Sir.
Prinsesse Margaret ber om å få snakke med Hennes Majestet Dronningen.
- På en sikker linje. - Men selvsagt!
- Hvorfor tar det så lang tid? - Vi har fått en sikker linje, ma'am.
- Nå må de bare finne Hennes Majestet. - Er det så vrient? Hun er dronningen!
Hun er relativt synlig. Hun forsvinner ikke bare.
HOVEDSOVEVÆRELSE
Dette er Sandringham House, god aften?
Ja, sir. Hun er her. Ankom for rundt en time siden.
Ja, sir, det skal bli!
Ma'am, jeg har nådd frem til dronningen.
Feilen kan rettes opp på Ascot,
men vi prøver iherdig å unngå at dette skjer igjen.
Vel, jeg tror han er en smule uerfaren.
- Mener du jockeyen, ma'am? - Ja, det gjør jeg.
- Telefon, Deres Majestet. - Ja vel.
Gi meg en rapport om morgendagens første halvkilometer.
Ja, ma'am.
Vi må kanskje vurdere å sette ham sammen med en annen rytter.
Ja, ma'am.
Ja?
- Hvordan kunne du? - Margaret.
Du ga meg ditt ord. Du lovet at han ville være der når jeg kom tilbake.
- Ja. - Hvorfor er han blitt sendt bort?
- Og forvist, som en annen forbryter? - Situasjonen kom litt ut av kontroll.
Jeg tok deg på ditt ord. Jeg trodde på alt du sa til meg.
At du var glad på mine vegne. At du kom til å støtte oss.
Margaret.
Du har vært imot dette hele tiden. Du tåler ikke å bli satt på sidelinjen.
Du tåler ikke å bli overskygget av din yngre søster.
Du har aldri likt det. Innrøm det.
Og du avskydde hvordan vi vant folkets interesse, så du ville ødelegge for oss.
- Dette er galskap. - Men uansett...
Du har unnlatt å verne om meg, så da vil ikke jeg verne om deg heller.
Margaret!
Man høster som man sår, søster.
OG NASJONEN ER IKKE LENGER DER DEN VAR I ÅR 1936
KONGELIG ROMANSE HINDRES
"Englands lover tilsier at enhver mann, når han først er skilt,
er i sin fulle rett til å gifte seg på ny.
Om slike lover er gyldige for England, bør de òg være gyldige for de kongelige."
"Den nærmest gudfryktige aktelse som det britiske folk vier kongehuset,
er en sikker kjensgjerning, slik kroningen nylig beviste."
"Få andre land i verden tviholder på en slik ærbødighet for sine monarkier.
Men begynner nå disse århundrene med hyllest å nærme seg slutten?
Vil denne ærefrykten vedbli, i lys av den ondsinnethet kongefamilien har utvist
overfor sine egne medlemmer?"
"Den britiske kongefamilien har overvunnet utallige tydeliggjøringer
av sin egen tilgjorthet og overflødighet.
Men like fullt synes den å beholde sitt vedvarende grep om folkets troskap.
Det er dog ikke sannsynlig at den vil kunne overvinne disse åpenlyse bevis
på at den er ufølsom og brutal."
"Behandlingen av dronningens søster
har evnet å sette hele det britiske monarkiets fremtid på spill."
Stormen vil være over om 48 timer.
Om du er heldig.
Jeg tror Margaret vil trenge mer tid på å tilgi meg.
Men det vil hun. Det må hun jo.
Det må vi alle sammen.
- Deres Majestet. - Jeg kommer straks!
- Hallo, Mike. Hvor har du tenkt deg? - Det sa jeg jo. Jeg skal bort i helgen.
- Gjorde du? - Baron inviterer til selskap hjemme.
- Hvem er Baron? - Baron Nahoum.
Formannen i lunsjklubben vår.
Ikke se sånn på meg. Det blir kun oss herrer, hva?
Absolutt.
Aldeles uskyldsrent.
- Skal vi gi oss i vei? - Ja, det synes jeg!
Vi tar oss en tår underveis, hva?
Tekst: Hilde Jørgensen