EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
I och med sin brittiska naturalisation, avsäger sig Hans Kungliga Höghet-
-prins Philip av Grekland och Danmark-
-sitt grekiska medborgarskap... -Här, sir.
...och alla utländska titlar. Och framdeles kommer han att tilltalas-
-löjtnant Philip Mountbatten, brittiska flottan.
Och här.
Philip Mountbatten...
Jag...
Jag ger er och era manliga avkommor-
-avlade inom äktenskapet, titlarna baron Greenwich...
...earl av Merioneth och hertig av Edinburgh-
-och riddare-
-av Strumpebandsorden.
-Gratulerar. -Tack, sir.
-Bravo. -Tack.
Ja.
Och?
De klarade det. Jag klarade det.
De hade nog föredragit en markis från hedarna vid skotska gränsen.
Hade inte du föredragit det framför en hemlös Charlie Kraut?
Nej.
Det hade blivit väldigt antiseptiskt.
Måste du röka? Du vet att jag hatar det.
Synd, för jag älskar det.
Men som med mycket annat så slutar jag för din skull.
Du har ett dygn på dig att ändra dig.
Skulle jag kunna ändra mig efter allt det där?
Nej. För sent.
Jag har signerat bort mig.
Eller vunnit högsta vinsten.
Det verkar då de tycka.
Det tycker jag med.
Se upp...
Vi ses i morgon.
Försök att sova nu.
Du med.
En sjöofficers svensexa? Jag skulle inte tro det.
Tack.
En fråga till er båda.
Jag spottade blod i går morse.
-Bör jag vara orolig? -Jag är ingen läkare, sir.
-Om det bara är droppar, sir... -Det var det.
Det är nog bara kylan. Det påverkar en längst bak i halsen.
Kylan. Det var det jag trodde.
Det är kallt i droskan också, Peter.
Det finns varmvattenflaskor där, sir.
Så bra.
För guds skull, James! Jag kommer aldrig att få av mig kragen!
-Förlåt, sir. Det är strax klart. -Du gör det med vilje!
Vi ska väl inte låta en krage reta upp oss, sir?
Nej, tack, James. Sir, titta framåt. Upp med hakan.
Det var en ung dam vid namn Vera...
...som gillade att kurtisera.
Hon satt i en bar med en välutrustad karl...
...och skrek: "Herrn, jag vill gärna ha mera!"
Då så.
Det var en grevinna i Bray...
...och...
...är det inte märkligt, så säg?
Att trots hennes ställning, rang och utbildning...
Ers Majestät.
...så stavade hon fitta med V.
Ska vi?
Du är jättefin.
Det kommer att gå bra.
Jaha.
Då var det dags.
Spring inte.
Är vi de sista?
-Ja, sir. -Bra.
-Kom, Winston. -Vänta.
Nu!
Har Winston ingen skam?
Det är ett kungligt bröllop, ingen valkampanj.
Så fräckt.
Men man måste beundra honom.
Där är stackars Attlee. Vår premiärminister.
Ingen reste sig upp för honom.
Nej, nej.
Winston tror fortfarande att han är nationens fader.
Allt det här är Mountbattens triumf. Han har satt i gång alltihop.
Mannen som gav bort Indien.
Kära gäster.
Vi har samlats här inför Gud-
-och inför denna församling-
-för att förena denne man och denna kvinna...
...i det heliga äktenskapet.
Vem överlämnar denna kvinna för att gifta sig med denne man?
-Jag, Philip. -Jag, Philip.
Tar dig, Elizabeth Alexandra Mary.
Vet du varför hans systrar inte är här?
-De är gifta med nazister! -Håll tyst!
Framstående nazister!
-...Elizabeth Alexandra Mary... -Jag, Elizabeth Alexandra Mary...
-...tar dig, Philip... -...tar dig, Philip...
-...till min äkta make. -...till min äkta make.
Att hedra och älska...
...från denna dag...
-...i glädje och sorg... -...i glädje och sorg...
-...i välgång och motgång... -...i välgång och motgång...
-...i sjukdom och hälsa... -...i sjukdom och hälsa...
...att älska, vårda och lyda.
-"Lyda"? -Hon insisterade.
Det diskuterades.
Och lyda.
Att älska, vårda och lyda...
-...tills döden skiljer oss åt. -...tills döden skiljer oss åt.
Helt perfekt. Tack.
-Ers Höghet. -Man får berömma henne. Vilken seger.
Ingen ville att de skulle gifta sig.
Varken vid hovet eller i regeringen.
Men här står vi nu.
Gudomligt. Kan vi få brudgummens familj?
Hon har vänt upp och ner på allt.
Ändå har hon knappt öppnat munnen.
-Du överskattar henne. -Du underskattar henne.
De senaste två dygnen har verkligheten sjunkit in.
Om Philips familj.
Titta på hans mamma.
-Nyss hemkommen från ett sanatorium. -Och klädd som en nunna.
-Är alla redo? -En hunner-nunna.
Tack.
Titta hit. Är vi beredda?
Strålande. Tack, tack.
Era Majestäter?
Så charmerande. Är vi klara?
Tack.
-Vad är det? -Den här presenten är från mig.
Får jag öppna den?
Åh, pappa!
Om ert...
...äktenskap blir lika lyckligt som mitt har varit...
...så får du inte missa någonting.
Lilibet? De väntar.
Tack.
Lägg i den.
-Bertie? -Är ni beredda?
Är alla beredda? Margaret?
-Sir. -Tack.
Tack.
Vi vill se kungen! Vi vill se kungen!
TOLV MÅNADER SENARE
I åttonde månaden, Seacliffe Beach
Philip och Charles, Lindisfarne Island
Annes dop
Familjefoto, Balmoral
Roddlaget, Malta 1951
Brittiska flottans roddfinal, Malta
Ro! Ro, era jävlar!
Kom in. Vi börjar nu.
Tack så mycket för att ni kom. Vad bra att ni är här.
In med er. Vi kan inte börja utan er.
-Pojkar, kom in. -Ja, prinsessan.
Tack.
Får jag be om tystnad för Hennes Kungliga Höghet, prinsessan Elizabeth.
Tack, Martin.
Som ni säkert vet-
-kommer min käre make snart att inte längre vara löjtnant Mountbatten-
-utan örlogskapten Mountbatten.
Tack så mycket.
Så jag måste sy fast en ny guldring på uniformen.
En halv guldring, älskling. En halv guldring.
Så jag har bett de två viktigaste personerna här att hålla presentationen.
Hallå. Charteris. Ja?
Bra.
Nu var du duktig, Charles. Tack, tack.
Viktigt samtal från London.
Charles! Anne!
Barn. Vänta!
De väntar i gröna rummet.
-Var är morfar? -Uppe med doktorerna.
Vänta här så kommer jag strax.
Charles, vänta här.
-Mamma. -Vad bra att du kom.
-Vi kom så fort vi kunde. -Jag vet.
Mormor.
De opererar.
Det har gått två timmar.
Han är här.
Operationen gick bra-
-och Hans Majestäts postoperativa tillstånd är tillfredsställande.
Tack, doktorn.
Det var ju goda nyheter. Känns det bättre?
...efter att rösterna är räknade är Winston Churchill premiärminister
i Storbritannien och Nordirland än en gång.
Efter att de konservativa...
Inget bacon.
Det kan väl inte skada? Det har ju gått fem veckor.
Nu låter vi det svalna.
Se till att ägget är ordentligt skalat för att förhindra irritation.
Och stäng av radion. Han är premiärminister i morgon med.
-Är ni klara? -Ja.
Då ska vi få honom på fötter igen.
...som tillträdde posten vid 83 års ålder. Kabinettet presenteras om några dagar.
God morgon, Ers Majestät.
-Er första dag tillbaka i arbetet. -Vem vann?
Vem vann?
Mr Churchill, Ers Majestät. Med 17 mandat.
Bravo! Säg inte att jag sa det.
...mr Winston Churchill.
De försöker bli av med honom...
...men han reser sig gång på gång.
...och mycket glad över att bli vald för andra gången-
-till er premiärminister.
Vad den här nationen behöver-
-är många år-
-med en stark, stabil och erfaren regering.
Gratulerar. Dr Moran söker er.
Ja, du har precis vunnit ett val...
...155/90.
Bättre kan vi, Winston.
Ta en titt på det här.
Under kriget hade vi matematiker som knäckte koder.
Jag behöver en expert för att förstå jargongen.
Undanhåller de mig något?
Jag skulle inte oroa mig för luftrören.
Med tanke på åldern och att han röker är katarr inte så ovanligt.
Men jag skulle oroa mig för bronkoskopin.
De skulle inte ha gjort den om de inte letade efter något allvarligt.
Och de nämner inte provsvaren.
I stället pratar de om lungresektionen.
Som de utförde på grund av "strukturella förändringar".
Vad är strukturella förändringar?
Det är vad läkare säger när de försöker undvika ordet som det beskriver.
Vem är det?
Bara lite.
-Man får inte överdriva. -Man får inte se sjuk ut heller.
En sjuk...
...kung har ingen nytta av.
Vi får inte visa någon svaghet.
Ingen sårbarhet.
Åh, tack.
Evening Chronicle! Evening Chronicle!
NATIONEN JUBLAR
-Vad är det där? -En fåtölj, sir.
-En man i hans ålder... -Han sitter aldrig. Ta bort den.
Mr Churchill.
Ers Majestät.
Folket har talat.
Ert parti har vunnit valet-
-och som...som deras regent-
-ber jag er att bilda regering i mitt namn.
En ära jag tacksamt tar emot.
Min käre Winston. Gratulerar.
Vore det författningsstridigt av mig att säga hur glad jag är?
Jag har saknat våra samtal.
Er föregångare är en duktig parlamentariker, en bra karl.
Men som sällskap, som kamrat...
En tom taxi stannade utanför underhuset och mr Attlee klev ur.
Det är sant.
-Nu är det din tur att gratulera mig. -För vad?
Mitt snabba tillfrisknande.
Ja.
Jag har visst hämtat mig snabbare än vad folk väntade sig.
Ja.
Jag visste inte hur det skulle vara att andas med en lunga.
Men det är knappt någon skillnad.
Bra, bra.
Fast det vore nog klokt-
-att låta prinsessan Elizabeth göra Samväldesresan? Vad säger du?
-Skulle hon klara det? -Ja, det tror jag.
Vi måste ju börja vänja in henne.
Måste vi?
Håll ett öga på framtiden.
Den avlägsna framtiden.
-Välkommen tillbaka, sir. -Vad är det här?
-Teleprintern. -Bär upp den.
-Allt som förut, sir? -Ja!
Exakt som det var förut.
Mina damer. Mina damer. Vem är det här?
-Miss Venetia Scott, sir. -Ett nytt tillskott.
-Ett bra sådant. -Tack, sir.
Jag hade hoppats slippa det här stället. Kan du lämna oss ett tag, Jock?
Tack.
Hur mådde kungen?
Han pratade om sitt tillfrisknande, hur fort han hade "hämtat sig".
Det får en att befara det värsta. För att inte tala om sminket.
Han hade rouge.
Stackars man.
Det är cancer.
Va?
-Vem vet om det? -Ingen.
Framför allt inte han.
-Sir? Lunch. -Vi äter här inne.
Se vad de har serverat de senaste fem åren.
-Så han är döende? -Vi är alla döende.
Det är det som definierar livet.
-Kommer han att dö i morgon? Nej. -Men i övermorgon eller dagen efter det?
Landet behöver en stark ledare.
-Jag är stark! -Men du är trött också, Winston.
Det är vi båda två. En sådan situation kräver en enorm energi.
Och jag har funderat på att avgå för Anthonys skull.
För din skull.
Men så insåg jag att en sådan situation även skulle kräva statsmannaskap.
Partiet behöver mig. Landet behöver mig.
Hon behöver mig!
-Vem då? -Hon!
Jaså, hon.
Det här är Clarence House matsal till Clarence House kök.
-Matsalen till köket. -Ja, matsalen till köket.
Äsch.
Kolla kretsarna och öka strömmen i lödtråden.
Jag går.
-Frukost med din mor? -Och Margaret.
Tänka sig. Jag ska titta på gardintyger om en timme.
Ja.
Nu väljer vi gardiner.
-Vart ska prinsessan? -Buckingham Palace.
Buckingham Palace.
Jag förstår.
Drottningen vill träffa er.
Vi ser fram emot att träffa doktorn då.
-Tack. Hej då. -Salongen!
-Nu? -Ja.
Vi trivs i Clarence House-
-och han vill modernisera det.
Han är ganska bra på sådant.
-Peter. -Ers Majestät.
-Era kungliga högheter. -Jag måste fatta ett beslut om julen.
Tror du att kungen är frisk nog att åka till Sandringham?
Ja. Jag tror att det skulle göra honom gott.
-Då är det bestämt. -Kommer du också dit?
Jag?
Nej. Peter ska fira julen hemma med sin familj.
Jag tänkte bara på pappa. Han skulle vilja ha honom där.
Det är sant.
-Han är fäst vid er. -Då diskuterar jag det med Rosemary.
Nej, det kommer inte på fråga.
Varför då, mamma? Låt Peter diskutera det.
-Han erbjöd sig. -Nåväl.
Men om jag vore hon skulle jag vilja ha min man hemma på jul med barnen.
Ursäkta mig.
Jag såg det där.
-Vadå? Nej, jag är inte klar. -Hur ni tittade på varandra.
-Margaret! -Du får inte berätta det för någon!
Tidningarna gissar på Johnny Dalkeith eller Billy Wallace.
-Mamma och pappa också. -De är bara pojkar, men Peter...
Jag vet att Peter är attraktiv, men han är gift.
Dr Weir, Ers Majestät.
Ni sa att jag kunde kunna känna mig lite öm efter operationen...
...och ha svårt att andas.
Men ni berättade inte om det här.
-Har hostan kommit tillbaka? -Ja, jag hostar jämt.
Under operationen så upptäcktes strukturella förändringar.
Blockeringen i lungan.
Det är dags att vi ger blockeringen ett namn, sir.
Det var en tumör.
En elakartad tumör.
Jaha.
-Men... vi tog bort den? -Ja, det gjorde vi.
Så vad är det här?
Vi tog bort den vänstra lungan, men den högra...
...har färre, men ändå avsevärda blockeringar.
Så vad händer nu?
Nu?
Jag ville att Hans Majestät skulle ha fått veta det direkt.
En patient har rätt att få veta sanningen.
Men teorin var att om kungen trodde att han var frisk-
-skulle han kasta sig in arbetet utan onödig stress eller oro.
Jag har två frågor.
Vem vet hela sanningen?
Förutom kirurgerna...
Kanske premiärministern, sir.
Naturligtvis...
Men inte drottningen?
-Ingen annan i min familj? -Nej, sir.
Och den andra frågan?
Det är omöjligt att säga.
Vad jag förstår så gjorde kirurgerna allt de kunde.
Och?
Det kan ta år.
Troligare... månader.
Tack.
God jul.
Kom.
Titta.
Så fint.
Tack.
Tack. Tack.
Jättebra. Kom, Charles.
Nej, mamma.
Hans Majestät vill att prinsessan kommer till hans arbetsrum.
Det är brådskande.
Jaha.
Kan du ta dem?
Jag kommer strax.
Då åker vi.
Ifall du undrar så har jag inget speciellt att säga.
Jag ville bara få träffa dig.
Om det är något du vill fråga mig så gör det.
Är de besvärliga?
Jaså, lådorna.
Inte om man gör dem i tid.
-Till och med på jul? -Ja.
Vad är det i dem?
Allt de vill att jag ska veta lägger de överst.
Allt de önskar att jag inte visste-
-kabinettmöten, information från utrikesministeriet-
-lägger de underst.
Så det första jag gör när ingen tittar, är det här.
Kan du ta den? Tack.
Ja.
Blir du aldrig trött på alltihop?
Jo.
Är det ensamt?
Ibland.
Det är därför det är så viktigt att ha rätt person vid sin sida.
Jag har haft stor tur i det avseendet med din mor.
Hur är din karl?
Philip?
Ja, han...
Han har tyvärr blivit något av en perfektionist.
-Va? -Vi renoverar ju Clarence House-
-för att bo där permanent. -Ja.
Sedan han började leda arbetet-
-hittar han bara en massa fel.
"Ljusknappen sitter 2 cm för högt. Det dörrhandtaget sitter fel."
"Var inte dum", säger jag.
Jag borde göra något med honom.
Ta med honom på jakt.
-Skulle han tycka om det? -Ja. Och när du är frisk-
-åker vi tillbaka till Malta och där har han ju flottan.
Naturligtvis.
Men innan dess... Jag är inte frisk nog för att resa.
Inte så långt, i alla fall.
Då kommer jag till Samväldesresan.
Kan du tänka dig att göra det i mitt ställe?
Jag är på bättringsvägen, men jag är inte tillräckligt frisk än.
-Om du tror att vi klarar det? -Det kommer att gå bra.
-Var är det? -Tja...
Ceylon. Australien.
Sedan till Nya Zeeland. Bermuda. Så är det prat om att börja i Kenya.
Då blir vi borta i flera månader.
Ja, men pappa skulle bli så glad.
-Vad ska jag göra hela tiden? -Oroa dig inte. Vi hittar på något.
Mitt jobb är inte att flina som en apa medan du klipper band.
-Tänk på barnen. -De klarar sig.
Utan sina föräldrar i flera månader?
-Pappa, kan du komma och leka? -Snart.
-Gå till morfar, så kommer jag strax. -Kom, pappa är upptagen.
De kommer inte att märka det. De är för små.
Det skulle hjälpa pappa att bli frisk.
Charles, kom tillbaka hit.
-Pappa, kan du leka nu? -Charles!
Ja.
Tack.
-Vad ska vi leka? -Röda lyktan.
Okej, då. Sedan är det läggdags.
Klara, färdiga...
Sir?
-Hur är vädret i dag? -Ganska disigt, för tillfället.
-God morgon! -Dra åt skogen.
Jag vet inte om det är så man tilltalar kungen av England.
-Det är en fin morgon för anka. -Va?
Jag tänkte mig Wolferton Splash.
Jösses.
Rörsångare.
Och kricka. Under kvistarna där.
I morse tänkte jag att vi skulle gå till Babingley Flat eller Eleven Acres-
-men inget går upp emot the Splash-
-och en väska full med patroner.
Hans Majestät är sig själv igen.
Ja, det är han. Tack. Som en ung man igen.
Ingen fara. Min svärson är i flottan.
Ja, om jag klarar en fregatt...
Du förstår att titlarna och hertigdömet...
-Det är inte jobbet. -Sir?
Hon är jobbet.
Hon är kärnpunkten i din plikt.
Att älska henne.
Att skydda henne.
Du kommer att sakna din karriär.
Men genom att göra det här för henne och för mig...
Det är höjden av patriotism.
Och kärlek.
Jag förstår, sir.
Gör du det?
Gör du verkligen det?
Jag tror det.
Kom igen.
Nu skjuter vi lite änder.
Hurra för Hans Majestät!
-Hipp, hipp! -Hurra!
Så vänligt. Tack.
KUNGEN