Ahoj.
Ahoj, tati.
Už přijdeš domů?
Jo, asi tak za hodinku.
Děje se něco? Kde je máma?
Asi jí není moc dobře.
Já vím.
Neboj se. Pracuju na tom, aby jí bylo líp.
Jenže ona si...
mluví pro sebe.
Hele.
Za chvíli budu u tebe...
a zařídím, aby mámě bylo líp. Slibuju.
Tak dobře.
Tak za chvilku.
Ahoj.
Mám tu zůstat přesčas?
Ne. Musím...
Musím...
Běž to tu zavřít.
Fajn.
Možná byste ji aspoň mohl přimět, ať se nezamyká ve skříni.
No dobře, nebudeme tomu říkat intervence, budeme tomu říkat...
Paule?
Něco jsem viděla.
Začíná to na něj dost neblaze působit.
Paule!
Vydržte.
Co je?
Vzadu něco bylo.
Něco? Co?
Nevím.
Zmizelo to.
Esther, já teď musím řešit tohle, takže...
Běž domů, jo?
Až půjdeš pryč, dávej si pozor.
Domů dorazím zhruba za hodinu.
Dobře.
Fajn. Mějte se.
Esther?
Tak jo.
Ne, to ne.
Sakra!
ZHASNI A ZEMŘEŠ
Ahoj.
Nějaká šance, že to dáme znovu?
Skoro nulová.
Asi tak.
-Takže ne? -Ne.
Jdu se osprchovat.
Jo? Tak já se přidám.
Budeš cejtit dámským mejdlem.
Hej.
-Maratonče. -Jsem vzhůru.
Nemysli si, že tu zůstaneš.
Becco.
-Na jednu noc? -Ne.
Vykopneš mě uprostřed noci.
Ty se o sebe postaráš. Nejsi štěně.
Myslel jsem, že jsem tvůj kluk.
"Můj kluk?"
Kdo říkal, že jsi "můj kluk"?
Jsi určitě jedinej chlap, s kterým to táhnu.
Už osm měsíců.
Vážně? Osm?
Jo. Osm.
Teda.
To tě oficiálně řadí na první místo.
Nechám si tu jedny džíny.
Ne.
A ponožku?
Pochopitelně jen jednu.
Co budeš dělat s jednou ponožkou?
Znamená to "jo"?
Ne!
Už vypadni. Ráno pracuju.
Mít tu ponožku neznamená, že se mě už nezbavíš.
Ponožka není kotva.
Uvidíme se zejtra na koncertě.
Dohodnuto?
Dobře, fajn.
Ty jsi ještě tady?
Tak zejtra...
Někdy v noci bys mi mohla...
Taky tě miluju.
Hej, hezoune.
Líbíš se mi.
Strašně.
A to je všechno?
Ne.
Ještě je tu jedna věc.
Skoro to vyšlo.
Podnikatel plný soucitu NEKROLOG
Mami?
Já prostě nevím, co s tím mám dělat.
Je mi to moc líto.
Ale fakt nevím.
Mami?
Ahoj, Martine, děje se něco?
Jsi v pořádku?
Jo, budu. Jen to chvilku potrvá.
My jsme tě vzbudili?
Cože?
No tak.
Musíš zpátky do postele.
V tuhle hodinu se tu můžou potulovat jenom dospělí.
Dobrou noc, Martine.
Nebere to.
Martine?
Nemůže tě vyzvednout někdo jiný?
Já jsem...
nevěděl, že máš bráchu.
No jo.
Vy jste Rebecca?
Jo.
Já jsem Emma. Ze sociální služby.
Přidělili mi Martina, když váš otec zemřel...
Nevlastní.
Prosím?
Nevlastní otec.
Můj táta od nás odešel, když mi bylo 10.
Můžeme si na chvilku promluvit o Martinovi?
Jak se vlastně chová doma? Spí vůbec?
Nevím. Nebydlím tam.
Bydlí tam jen vaše matka?
Jo.
Jak to všechno snáší?
No, je na antidepresivech, pokud se ptáte zrovna na tohle.
A je to vážné?
Ty deprese?
Promiňte, ale je Martin v pořádku?
Zpovídáte mě tu, jako kdyby přišel s monoklem.
Dnes ráno usnul ve třídě.
Za poslední týden už potřetí.
Fajn, dovolíte?
Ahoj.
Ty jsi tady?
Jo.
Nevěděl jsem, jestli přijedeš.
Jasně.
Kde je máma?
Martine, vím, že ty a máma teď procházíte moc těžkým obdobím.
A pro tebe je to ještě těžší, protože si s ní o tom nemůžeš promluvit.
Možná ses jí dokonce snažil pomoct?
Když někdy budeš chtít, můžeš si o tom promluvit se mnou.
Proto jsi odešla.
Je to tak?
Ne. Můj problém byl mnohem komplikovanější.
Tak jo.
Pojď. Pojedeme domů.
K tobě domů?
Nebo k mámě?
Tam, kde bydlíš.
Hele...
všechno bude dobrý.
Tak pojď.
Bude v pohodě.
Fajn.
Budeme ve spojení.
Tak jsme tady.
Měl bych zůstat u tebe.
Jen na jednu noc.
To bys musel mít velkou kliku.
Podle mě se ti tam vůbec nebude líbit.
Na zdi totiž mám takový ty divný strašidelný plakáty.
Jenom se potřebuju vyspat.
Můžeme si o tom promluvit.
Máš tip, jak na mámu?
Ty dovnitř nejdeš.
A proč ne?
Protože je šílená.
Máma mívá takovýhle období. Dej jí trochu času.
Stýká se vůbec s někým?
Někdo za ní pořád chodí.
Fajn. Kdo?
Diana.
Cos to řek?
Jmenuje se Diana.
Hele, já přesně vím, co právě prožíváš...
protože máma mi dělala totéž, když odešel můj táta.
A já tehdy měla fakt strašný sny o Dianě.
Ale jsou to jenom sny, chápeš?
Protože ona není skutečná.
Ahoj, Becco.
Ahoj, mami.
Copak děláme doma, mladý pane?
Ona ti to poví.
Vůbec nespí.
No a ty se divíš?
Paul byl pro nás všechno.
Skoro všechno.
Mami, chodíš k terapeutovi?
Nebudu přece mluvit o svých problémech s někým úplně cizím.
To už jsem jednou zažila.
Vzpomínáš si?
Jo, vzpomínám.
Jak dlouho už nebereš léky?
Prosím?
No jasně.
Myslíš, že jsem chtěla, aby se mi tohle dělo?
A co Martin? Pomyslelas na něj?
Fakt na mě chceš vytáhnout špatnou matku?
Zrovna ty?
Víš vůbec, jaký to je vychovávat ho bez otce?
Podívej, jak jsi dopadla.
Dávám ti několik dní.
A dokud se úplně nezbavíš toho svýho šílenství...
nechám si Martina u sebe.
Ale jo, přesně to udělám.
Zavolej mi, až ti bude líp.
Sbal si věci.
Už se stalo.
Martine, ne!
Martine, prosím, prosím.
-Takhle to je. -Pojď.
Naplánovali jste to.
Nic jsme neplánovali, mami.
Vrátím se co nejdřív.
Nezapomeň brát ty vitamíny.
Rebecco.
-Co se děje? -Jedeme domů.
Ne.
Rebecco, prosím.
Je mi to líto, mami.
Tak jsme tady.
Můžeš spát v posteli.
Nebo na gauči, když chceš.
Ne.
Tady je to dobrý.
Tak fajn.
Skvělý.
No teda.
To byl tvůj nápad?
Jak to myslíš?
Přivést ho sem?
Jo, není tam v bezpečí.
Tak zavolej tý paní ve škole.
Právě od toho tu sociálka je.
Přesně k tomu slouží.
-Je to můj brácha. -A ona je jeho matka.
No a?
Děláš to proto, abys pomohla jemu...
nebo abys ublížila jí?
Prosím tě, běž pryč.
Vím, že na večeři je pozdě...
takže tomu budeme říkat půlnoční svačina.
S kůrkou, nebo bez kůrky?
Ale jo, s kůrkou.
Můžeš udělat trojúhelníčky?
Jo. Jsi jako tvoje starší ségra.
Milovala jsem je.
Tak jo.
Tady to je.
Fajn.
No to je dobrý, ani to nejde...
Promiň.
Máš to zacuchaný.
Rebecco?
Copak?
Jestli je máma blázen...
znamená to, že jsme taky blázni?
Ne.
Martine?
Hej.
Co tady děláš?
Musíš otočit vypínačem...
Vzala jste si Martina?
Cože?
Kdo je to?
Tohle nemůžete.
Ona je labilní. Není to tam pro něj bezpečný.
Kde je?
Vedle. Oblíká se do školy.
Zamyslela jste se nad tím, co chcete udělat?
Jo, proto je tady.
Nemám na mysli unáhlenou reakci.
Tady zůstat nemůže.
Jasně že může.
Bez...
Rebecco.
Vy víte, proč jsem tady. Volala mi.
Takže sociálce teď rozkazujou šílenci?
Osobně jsem si ověřovala, jestli je při smyslech.
A byla.
Ale uvědomte si, že takhle to nefunguje.
Proč ne?
Sophie je jeho matka.
Jeho zákonná opatrovnice.
Abyste ji zbavila péče o Martina, budete ji muset žalovat.
Dát ji k soudu.
A to je dost dlouhý a namáhavý proces.
A to je jen první půlka.
Aby Martin nedostal jiného opatrovníka...
musíte dokázat, že vy a váš domov jsou pro něj vhodná náhrada.
To je vaše hlavní dvojí volba.
Vyhlásit válku své matce...
a změnit samu sebe v zodpovědného opatrovníka.
Jste na to připravená?
Dokážu bejt zodpovědná opatrovnice.
To je v pohodě.
Trochu jsem se vyspal.
Dneska večer to zvládnu líp.
TÁTA - MÁMA - JÁ
TÁTA - MÁMA - DIANA - JÁ
Ahoj.
Psala jsi. Co je?
Můžeš mě odvézt k mámě?
To snad ne. Uděláš to celý ještě jednou?
Cože? Ne.
Řeknu ti to v autě. Co to děláš?
Neprobereme včerejšek?
Cože?
Vykoplas mě za upřímnost.
No jo. Promiň.
Měl jsi pravdu. Využila jsem Martina, abych vyprudila matku.
Díky, žes na to upozornil.
Můžeme...
Měla by ses omluvit Martinovi.
To nemyslím. Omluv se Martinovi.
Musím něco zjistit o Dianě.
Ta mrcha existuje.
Moment. Kdo je Diana?
Mami?
Co vlastně hledáme?
Ty vyhlížíš mámu.
Až ji uvidíš, vyrazíme k zadním dveřím.
Jasně.
Pacientka číslo 283 přijatá 6. října 1984.
Pacientka trpí vzácnou chorobou kůže...
která se projevuje extrémní citlivostí na světlo.
Její pobyt zde je velmi problematický.
V minulosti se dopouštěla násilí...
NAPADENA PACIENTKOU
a v poslední době je posedlá jednou pacientkou z oddělení helioterapie...
dívkou jménem Sophie.
Přiveďte ji sem.
Nechte ji spoutanou. Díky.
Dobrý den, Diano.
Nechte zhasnuto.
Prý jste zase hodně zlobila.
Chci, abyste Sophii nechala na pokoji.
Je to moje kamarádka.
Tak proč jste ji zranila?
Uzdravovala se.
Třinácté sezení. Stav pacientčiny pokožky se horší.
MIZEJÍCÍ ŽENA - Nová světelná terapie stála pacientku život
Připravujeme experimentální...
-Držte ji! -Prosím, ne!
Použijeme teď plnou dávku. 1200 wattů.
Okamžitě to vypněte!
Ježíši Kriste...
TÁTA - MÁMA - DIANA - JÁ
Brete!
Nepleť se do toho.
Nepleť se do toho, Becco.
Nikdo mě už od ní nepošle pryč.
Jsi v pořádku? Co se stalo?
Musíme jít. Tvoje máma je tady.
Zpomal, zpomal.
Do hajzlu.
Mluv se mnou. Co se tam stalo?
Já nevím.
Něco na mě zaútočilo.
Ale co?
Já nevím. Nevysvětlím ti to.
K čemu je tohle?
Důkaz. Je to důkaz.
Já vím, já jen říkám, že se mnou o své sestře můžeš mluvit.
Je v pohodě.
Brala jsi vitamíny?
Už je mi trochu líp.
Ale poslyš.
Vím, že jsem teď byla trochu mimo. Chci to napravit.
Co takhle večer s filmama a popcornem?
Jo. Děkuju.
Fajn.
Myslím, že potřebujeme trochu času pro sebe.
Všichni tři.
Mami?
Co takhle jenom my dva.
Jo?
Uvidíme.
Chlapče, jak můžeš v tomhle světle vidět?
To je lepší. Teď zaběhni za Item...
ať mi přinese velmi lehkou večeři.
Tak jak se vlastně vede?
Dobře. A tobě?
Bude to dobrý.
Je to dobrý.
Chybí mi táta.
Dával mi pocit síly.
Dával mi pocit, že mě někdo chrání...
a myslím, že tyhle pocity někdy potřebuju, chápeš?
A ty asi taky.
Já jsem v pohodě.
Rebecca je silná.
Rebecca jedná, jako by byla silná. A někdy opravdu silná je...
ale abys věděl, když začaly nejtěžší problémy...
opustila mě.
Nechci, aby se to stalo i tobě.
Někdy to nejsilnější, co člověk může udělat, je prostě čelit svejm strachům.
To mi řekla Emma.
Jo.
Myslím, že máš pravdu.
Hned se vrátím.
Mami?
Neboj, všechno je v pořádku.
Mami, co to děláš?
Věř mi. Povím ti jeden příběh.
Prosím tě, mami.
Broučku.
Před dávnými a dávnými lety...
jsem měla kamarádku Dianu.
Byla úplně jiná.
A tak zvláštní.
Podívej se na mě.
A později jsem zjistila, že se jí přihodilo něco hodně zlého.
Ale v těch zprávách se mýlili.
Byla totiž pořád tady.
A nakonec se vrátila.
Mami, prosím tě, pusť mě.
Ne, poslouchej mě.
Tolik let jsem ji nechávala samotnou.
Opustila jsem ji.
Ale teď tady s námi zůstane, ano?
Pokud si zachovám čistou hlavu...
a ty budeš nechávat zhasnuto.
Ne!
Martine!
Nerozsvěcej!
Diana se pak nezná.
Ne!
Diano!
On to nechápe! Nemyslel to tak!
Martine...
ona to tak nemyslela.
Prosím, nedělej to.
Moment, takže tvoje máma byla kdysi na psychiatrický klinice?
Jo.
Už to tak bude.
Já že jsi o tom nikdy nemluvila.
Ani ona ne.
Myslím, že se o tom nemluví moc snadno.
Jasně. A co kdybych prostě poslouchal.
Protože pořád nevím, kdo je Diana.
Je to...
Je to čím dál tím horší.
Musíme jít na nákup.
Jasně.
Mohl bys tam doběhnout?
Jasně. Chápu.
Zatím čau.
No tak.
Chce se ti o tom mluvit?
Já vím, že mi nevěříš...
ale Diana fakt existuje.
Dotkla se mejch vlasů.
No tak, no tak.
Poslyš.
Řeknu ti něco, co mně samotný...
nikdo nikdy neřekl.
Já ti věřím.
Nevím, co je zač.
Nesnáší světlo.
Jasně.
Pojď se mnou.
Takže.
Vypadá to, že tvůj táta...
docela pečlivě zkoumal minulost mámy a Diany.
Dianu našli v jednom suterénu...
zamčenou, když jí bylo třináct let.
A její otec se zabil.
ONA JE V MÝ HLAVĚ
Trpěla fakt dost podivnou kožní chorobou.
Kolovaly o ní různý historky.
Říkávalo se, že je strašně zlá...
a že se lidem dokáže dostat do hlavy...
a změnit je.
Odvezli ji na psychiatrickou kliniku v Mulberry Hill...
kde potkala mámu.
A já si myslím, že se mámě dostala do hlavy...
a vnukla jí, že jsou kamarádky.
A nebyly?
Ne.
Diana se objevuje, jenom když je mámě nejhůř.
V tvým věku jsem si to taky prožila.
Když tvůj táta odešel?
Jo.
A co se teda s Dianou stalo?
Doktoři na ní zkoušeli experimentální léčbu...
a něco se pokazilo.
A umřela.
Jenže jestli je mrtvá...
jak to, že nám tohle provádí?
To nevím.
Ale myslím si, že máma je jedinou spojnicí Diany s tímhle světem.
Když pomůžeme mámě, aby se cítila líp...
aby zase byla duševně silná...
pak to spojení možná přerušíme.
Ne.
Diana to nedovolí.
Proč to říkáš?
Protože přesně o tohle se můj táta snažil.
Fajn, máme tu jídlo.
Ahoj.
Brete?
Zůstaň na místě.
Rebecco!
Proboha.
Mami, musíme si promluvit.
Copak?
Řekneš nám něco o Dianě?
O čem to mluvíš?
O tvý kámošce.
O Dianě.
Martin říkal...
že tu před hodinou byla.
Ano. Je to moje kamarádka.
Je tohle ta tvoje kamarádka?
Je to ona?
Kdes to vzala?
Odpověz mi.
Ty odpověz mně.
S Dianou ses seznámila v Mulberry Hill...
když jsi tam byla kvůli depresím.
Je to tak?
-Záleží na tom? -Ano?
Záleží na tom, kde jsme se seznámily?
Ona totiž umřela.
Rok po týhle fotce.
To je lež. Nevím, co říkáš.
Je to pravda, mami.
Přestaň. Už to chápu.
Snažíš se mi ho zase vzít.
Zase se mi snažíš vzít syna...
a proto vymejšlíš tyhle divoký historky.
Mami, našla jsem její nekrolog.
Vysvětli mi to!
Ten se dá snadno zfalšovat!
Mluvíš jak šílenec. Slyšíte ji?
Já vím. Zní to všechno trochu šíleně.
V tomhle domě je mrtvá ženská...
a tys ji sem pustila.
A ubytovala ji tu.
Jasně. Rozumím.
Už to chápu.
Jsi tu, protože se cítíš mizerně, žes mě opustila.
Je to tak?
Neozvala ses. Stejně jako ostatní jsi za mnou nepřišla.
Víš, jak mě to bolelo?
A jak se teď ukazuje...
úplně stejně jsem si celou tu dobu já nevšímala Diany.
A já nechci bejt ten typ člověka, kterej tohle dělá kamarádce.
Kamarádce?
Mami...
mluvíme o mrtvým člověku.
Broučku...
duchové přece nejsou skutečný.
Tak co je zač?
Můžeš u mě zase přespat.
Ráno zavolám sociálku.
Ne.
Ne? Jak to myslíš?
Hele, vím, že už jsi dlouho pryč, ale je to naše máma.
Teď nás potřebuje víc než kdy předtím.
Hele...
já tu nejsem kvůli ní.
Jsem tu kvůli tobě.
Ty jsi pro mě to hlavní.
Nemůžu ji tu nechat.
Fajn.
Ale bezpečný to tu není.
Bezpečný to není nikde.
Jak dlouho zůstává večer ve svým pokoji?
Máma?
Obvykle vyjde z pokoje až ráno.
Fajn, takže nejdůležitější je udělat bezpečnostní opatření.
Budeme s Bretem spát dole na gauči.
-Je to v pohodě? -Jo.
Dveře mám nechat otevřený, nebo zavřený?
Zavřený.
Počkej.
Nemohla bys...
Nemohla bys dneska spát tady?
No jasně.
Jenom to řeknu Bretovi. Hned jsem zpátky.
Nemusíš tu spát.
Já vím.
Martin chce, abych si lehla u něj nahoře.
Jasně.
Teď tě potřebuje víc než já.
Jasně.
Přesto tu chceš zůstat?
Pokud neřekneš ne...
tak jo.
Bude to těžký, spát a mít všude rozsvíceno.
Musíš si myslet, že jsme blázni.
Víš přece...
že si to nemyslím.
Děkuju.
Tohle přede mnou klidně můžeš.
Nikam neodejdu.
Dolní šuplík.
Cože?
Dolní šuplík.
Prádelníku.
Já ti ho vyklidím.
Vážně?
Ne.
Možná.
Tak jo. Dobrou noc.
Dobrou noc.
Mami?
My tu přespíme.
Fajn, takže se uvidíme ráno.
Mám tě ráda.
Ty tu přespíš?
Jo.
To je dobře.
Byla jsem...
Chtěla bych, možná zítra ráno...
abysme zase začaly od nuly, jestli ti to nevadí.
Jo.
Samozřejmě.
Ozval se vůbec někdy táta?
Jestli psal dopisy nebo...
Ne.
Je mi to líto.
Ráda bych je dostávala. A totéž bych přála tobě.
Vím, že z toho viníš mě, ale já tebe ne...
Ne. Tak to není.
To on chtěl odejít. Tvoje rozhodnutí to nebylo.
Tak jo.
Fajn.
POTŘEBUJU POMOC
Do hajzlu.
Rebecco?
Copak?
Našla jsi ty léky?
Ne.
Ale na něco určitě přijdeme.
Myslíš?
Jasně.
Zařídíme, aby jí bylo líp.
Tak jo.
Už spi.
Sakra.
No tak.
Brete.
Brete!
Do hajzlu.
Sakra.
Tak dělej.
Rebecco!
Rebecco?
Sakra.
Co blázníš?
Co blázníš ty?
-Už mě nenechávej samotnýho. -Jasně.
Nikdy!
No dobře.
Nic nefunguje.
Co to může bejt?
Past.
Ne!
Hej!
Pomoc!
Brete! Pomoc!
Pusť nás ven!
Becks?
Otevři nám!
Becks!
Brete!
Brete, jsme tady dole!
Jasně, vydrž.
Paní Wellsová?
Ne! Ne! Brete!
Paní Wellsová?
Zůstaň ve světle, Brete!
Brete!
Becks, vydrž.
DĚSIVEJ ÚTOK
Fajn.
Ne! Brete!
Brete?
Brete, pojď sem!
On odjíždí?
Ne.
Ne, to by přece neudělal.
Tys to udělala.
Ne! Sakra!
Ta dlouho nevydrží.
Musíme najít víc světla.
Rebecco?
Kde jsi?
Martine?
Kde jsi, Diano?
Říkala jsem ti přece, abys mým dětem neubližovala.
Oni to prostě nechápou.
Nevyhrožuj mi, Diano.
Ne, ty potřebuješ mě, Diano.
Beze mě nejsi nic.
Něco, co jsem neměla...
UŽITEČNÉ 2
Jak dlouho tu budeme?
To nevím.
Nejsou tu okna.
Nejsou.
Já něco vymyslím.
Moc ti nepomáhám.
No tak.
Vedeš si skvěle. Jasný?
Prohledej tu přepravku.
Našel jsem baterku.
Nebo něco takovýho.
To je černý světlo.
Ještě je to nabitý.
Počkej. Kam jdeš?
Udělat soupis věcí.
Přikládej.
Bože.
Proboha.
"Jako v tý nemocnici."
"Jsem tu uvězněná..."
JSEM TU UVĚZNĚNÁ V TEMNOTĚ
Do hajzlu!
"Odtrhnout ode mě Sophii."
STEJNĚ JAKO OTEC
"Zapomeň na Dianu."
Pojď!
Viděla jsem ji. V tomhle nemizí.
No a?
No aspoň budeme vědět, kde je.
A možná ji tím můžeme zranit.
Co teď?
Mami!
Mami! Mami!
Umřeme?
Ne.
Jsme bojovníci.
Slyšíš? Budeme bojovat.
Je vevnitř. Moje přítelkyně s rodinou.
Vraťte se do vozidla. Musíte do nemocnice.
Potřebujete baterky.
Vraťte se do vozidla.
Hlídka 81. Jsme u toho domu. Vypadla tu elektřina.
Policie.
Je někdo doma?
Haló.
Policie. Máme tu nahlášenou domácí výtržnost.
Jsme tady!
Tady dole!
Pomoc!
Diano!
Jestli ublížíš mým dětem, už spolu nepromluvíme!
Sviťte na nás!
Madam?
Ukažte se.
Stůjte!
Andrewsi?
Proboha.
Hlídka 99. Potřebuju posily. Máme ztráty.
Vezměte si to. Jinak ji neuvidíte.
-No tak! -Zůstaňte na místě.
Vemte si to!
-Jdeme. -Musíme vzít mámu.
Ne, musíme pryč!
Bez mámy ne!
Najdu ji! Slibuju! Jdeme!
Teď hned!
Becks!
Běž! Běž!
Pojď ke mně.
Odveď ho.
Ne!
-Pusť mě. -Jsem u tebe.
Rebecco!
Dojdu pro mámu!
Tak jo.
Mami?
Nepřibližuj se.
Nebo ti ukážu, kam jsem uložila tvýho otce.
Co jsem ti říkala!
Neubližuj mým dětem!
Mami, ona zabila tátu.
To mi nic neudělá.
Ale tohle ano.
Beze mě nebudeš.
Ne! Mami, co to děláš?
Zachraňuju vaše životy.
Ne!
Mami!
Jsem tady. U tebe.
Vezmi si.
Ty ses vrátil.
Co jinýho?
Ty taky.
Jo.
Už žádný útěky.
Nesmíme před ničím utíkat.
To je v pohodě.
Nic to nebylo.
Jsem u vás.
Jo. Už nikdy neodejdeme.
Pojďte ke mně.
ZHASNI A ZEMŘEŠ
Překlad: Petr Fantys