Får jag sätta mig?
Hej, Frank.
Hej.
Jag mår bra.
Du känner dig säker här, inte sant?
Ja, jag med. Jag kände likadant.
Du behöver inte stanna här.
Jag kunde inte se en utväg.
Det kunde inte jag heller.
Man vill bara fly och komma undan,
men det finns ingenstans att gå.
Du hade rätt om farbror George.
Det ville jag inte.
Jag älskar dig.
Okej.
GOLIAT
Du skojar med mig.
Det är nåt helt annat. Så hur mår hon?
Hon mår bra.
Hon kommer att bli bra.
George fick henne att gå med på en inspärrning,
och de håller henne i 72 timmar.
Vilken stor skitstövel han är.
Din bror försökte döda mig.
-Blev du förvånad? -Nej.
Jag är inte det minsta förvånad.
Jag förstår inte. Varför skulle han göra det?
Han har Kate, och han vinner.
Att vinna räcker inte för George.
Kan du vittna?
-Hej, Lisa. -Hej, Billy.
-Mår du bra? -Samma gamla vanliga.
Ren hand idag. Tack och lov.
Jag kan ta en liten whiskeyshot bara.
Säkert att du inte gnuggade bort det?
Nej. Han var snäll mot mig.
Damen bjuder.
Vårrulle? De är faktiskt rätt goda.
Nej, tack. Är det säkert att du vill synas med mig?
Vi kan hålla avstånd, så att säga.
Varsågod.
Hur kan jag hjälpa dig?
Du har gjort en hel del redan, inte sant?
Du har jobbat hårt med att krångla till allt.
Domaren upplöste vår Zax Pharma-förlikning.
Verkligen? Vad hände?
Snälla! Som om du inte vet.
Du sparkade mig. Fallet är inte mitt.
Jag njuter av min arbetslöshet och gör lite sightseeing.
Härligt. Synd att jag inte kan läsa dina reseskildringar.
-Inte förrän efter rättegången. -Så klart.
McBride, fortsätt att njuta,
så fortsätter jag att betala din hyra,
bara så länge du behöver "sightse".
Det var väldigt vänligt av dig.
Vänlighet har inget med det att göra. Jag gillar dig inte.
Du gillar mig lite.
Det här fallet stinker,
och du sniffade det långt innan mig, så jag har inget val.
-Jag måste lita på dina instinkter. -Okej.
Och helt ärligt, så är jag rädd.
-Rädd för vad? -Sam.
Hennes reaktion på Toms död var...
konstig, kall.
Och jag drömde den natten
att hon skar upp min hals med en brevöppnare med pärlhandtag,
vilket hon säkert velat göra sedan jag gifte mig med hennes far,
men hon har aldrig stört min sömn så tidigare.
Ja, jag har också haft en del mörka drömmar.
Överlever du dem?
Jag vet inte än. Jag väntar på att se.
Är Sam komprometterad?
Ja, tyvärr.
Helvete!
Vad gör jag?
Den enda som kan rädda Sam från det här är Sam.
Hej.
Förmåner från Tom Trues livförsäkring,
-de behöver din signatur för att ge dem. -Nej, det gör de inte.
Se det som en formalitet då.
Jag vill inte vara den enda som signerar. Det är för hemskt.
Kom in.
Man hör fortfarande Tom vissla i hallen, som han gjorde.
Hans tonlösa fantomvissling.
Jag kommer aldrig att förstå varför han dog så.
Jösses, vad tänkte han?
Det är grejen med självmord. Man vet aldrig.
-Det finns en annan sak att diskutera. -Jaså?
-Din livförsäkring. -Vad är det med den?
Med Tom borta, vore det ekonomiskt förståndigt att öka dina premier.
Men din multipel skleros är en komplikation.
Ava, gör det du måste göra.
Du blir säkert den sista Margolis kvar ändå.
Ja, jag kanske stänger firman
innan bläcket hunnit torka på din förmånscheck.
-Det skulle du aldrig göra. -Inte?
-Nej. Det är min fars firma. -Min mans firma.
Jag ska fortsätta att ära hans arv, även om du inte gör det.
Du kan sticka från mitt kontor nu.
-Tack för det här. -Varsågod.
-Tack och lov, Peter. Ge mig den. -Hej, Patty.
Vill du ha tuggummi?
-Va? -Tuggummi?
Nej, det är bra. Tack.
Jag provade plåstren men jag mådde konstigt av dem.
Jaha.
Du förlorade ditt vittne.
-Ursäkta? -Kate Zax. Hon är ute.
-Ursäkta, vem fan är du? -Jag är budbäraren.
Va?
Hennes farbror spärrade in henne på mentalsjukhus.
-När hände det? -Vet inte. Frågade inte.
Vi har ett möte ikväll. Du får alla detaljer där.
-Vem ska jag träffa? -Jag är bara budbäraren.
Se till att ingen följer efter dig. Säker?
Jag vill inte ha ditt tuggummi.
-Säker? Okej. -Ja, Fan!
Peter?
Tack.
Helvete.
Du, det är fel nyckel. Jag kommer inte in.
Allt är okej här nere. Du har tid att lösa det.
-Försök med grannarna då. -Okej.
Kan jag hjälpa dig?
-Margaret, visst? -Carol.
Jag tror att jag såg dig i korridoren med Tom en dag.
Kanske, ja.
Jag skulle hämta lite grejer från Toms lägenhet åt honom,
men jag når honom inte på telefon. Han gav mig fel nyckel...
Finns det nåt sätt jag kan...
Vill du använda min brandtrappa?
-Det vore jättebra. -Okej. Kom in.
-Tack. Tack så mycket. -Visst.
Du skämtar. Kenny? Herregud. Jag visste att det var du.
Jag såg dig på flera kilometers håll. Jag har örnögon.
Vad gör du i San Francisco?
Jag är ledsen.
Om du inte minns mig,
-vad säger det om mig? -Känner jag dig?
Känner du inte igen mig från bröllopet?
Jag är inte förolämpad. Men jag är lite sur. Du är snygg.
-Jaså? -Ursäkta...
Mitt hår var annorlunda. Jag vet inte om du har den tjejen än men...
-Jag måste jobba. -Nej, det gör inget.
Jag vet att vi är upptagna. Alla är det. Tappade jag mitt örhänge här inne?
Hej, Billy. Gick det bra?
Ja. Tack så mycket. Jag fick det jag sökte.
Vill du ha en drink?
Om jag hade tid, skulle jag gärna, Carol. Men jag är...
-Jag måste ge detta till Tom. -Okej.
Okej. Nästa gång. Vi ses i korridoren.
-Nästa gång. -Kul att se dig, Billy.
Dig med, Carol.
-Hej, Patty. -Vad gör du här?
Jag är strandsatt. Kan jag sova hos dig i natt?
Nej!
Okej.
Jag är jävligt upptagen och sen till en grej. Kan vi prata i bilen?
Så... Får jag stanna?
Jösses! Vet din mamma att du är i San Francisco?
-Spelar det nån roll? -Okej.
-Okej, vad hände? -Min pappa sa att jag kunde bo hos honom.
Men han var inte hemma. Han är i Cabo. Med Rhonda.
Fan ta Rhonda! Så han visste inte att du kom?
Jag ville inte ge honom chansen att säga nej.
Smart. Så här är det.
Du kan bo hos mig i natt, på ett villkor.
Du måste berätta för din mamma var du är.
Kom igen. Hon skiter fullständigt i mig.
Det skiter jag i. Sms:a din mamma.
Jag är trött på att hon alltid
säger att jag slösar bort mitt liv som servitris och inte går på college.
-Jag står inte ut längre. -Jag fattar.
Det är tufft med Christina.
Men ärligt talat, det bästa du kan göra,
är att försöka vara snäll och berätta var du är.
-Varför? -För att jag säger det!
Vill du bo hos mig?
-Herregud! -Jösses!
Stanna här. Lås den jävla dörren, var inte dum, okej?
Älskar dig.
Hej. Patty Solis-Papagian.
Det är Patty Solis-Papagian.
Inne. Okej.
Okej. Hej. Okej.
Okej.
Herregud!
Hej. Vet du vilken stor risk det är att vi träffas så här?
Ja, jag vet.
Vad? Vad hände? Vad? Mår Kate bra?
-Hon kommer att må bra, men hon är färdig. -Hon är inte färdig.
Hon kan inte vara färdig.
Jag skaffar ett beslut om fortsättning tills hon släpps
-från sitt program. -Jag har nån bättre.
-Vem? -Frank Zax, Kates pappa.
Han är kemisten bakom Trimadone.
Han blir ett bättre vittne, men det blir en utmaning.
Bra. Vad är det för utmaning?
Han har haft psykiska problem.
Kate är för sårbar just nu. Det är för nytt för henne,
men Frank har levt med sin sjukdom länge.
Håller du koll på honom, är han vårt bästa vittne,
han har varit med George hela tiden.
Okej.
Okej. Du måste få Amurzyn-testresultaten noterade.
-De från Cooperman. -Hur?
-Domaren tillåter inte det. -Du måste försöka.
De skulle styrka Franks vittnesmål. Annars är det hans ord mot Georges.
Jag önskar att du bara kunde...
-Jag önskar att du var i rätten. -Det är ditt fall.
Du klarar det här.
Bra. Okej.
Okej.
När ska jag träffa...
-Frank. -...Frank?
Han kommer förbi kontoret om en halvtimme.
Mitt kontor?
Så du vill att Sam ser honom.
Det är bra för henne att se vem som är med oss.
-Hur går det med henne? -Fruktansvärt.
Jag litar inte på henne alls.
Underbart. Jag åker tillbaka till kontoret och samlar ihop pappersarbetet.
Jag vet inte när...
Helvete, min syster är här. Helvete! Vad ska jag göra med henne?
-Var är hon? -Hon väntar i bilen.
Ska hon hem till dig? Okej, jag kör henne.
-Allvarligt? -Ja.
-Det vore underbart. -Jag träffar henne gärna.
-Gör det inte obehagligt. -Hur är det obehagligt?
När du säger så.
-Jag vill se hur hon är. -Du gjorde det igen.
-Ja. -Va?
-Lyssna. Första rummet, dörr... -Jag löser det.
-Gå nu. -Okej. Tack.
Tack så hemskt mycket.
-Patty. -Ja?
Du sköter dig fint.
Jag drunknar. Okej. Tack.
Okej, vi börjar med lätta frågor.
Okej.
Vilket år startade du och din bror Zax Pharma?
Vilket år föddes du?
Det är inte relevant.
Jag bara... Du ser så ung ut.
Ändå är du på topp.
-Okej. -Det var en komplimang.
Visst, ja.
Du var säkert inte ens född när min bror och jag startade.
-79? -Nej.
-Du har ingen foajé än. -Gud, nej.
-Ursäkta. -Hej.
-Detta är vårt nya kronvittne. Frank Zax. -Hej.
God kväll. Kan vi prata lite?
Japp.
Jag känner till tonen, och hur det går till.
Jag kommer strax tillbaka.
Vad är det?
Du inser att Frank Zax blev intagen.
Jag ska bemöta det rakt på.
Tror du att det är klokt?
Jag vill inte missa skildringen.
Det är viktigt att vara ärlig och öppen.
Okej.
Vill du inte veta vad som hände med Kate Zax?
Jag ska inkluderas i all förberedelse av vittnen nu.
Har du varit i San Francisco innan?
-Nej. -Jag är rätt ny här själv.
Måste vara trevligt att få träffa Patty ett tag, visst?
Hon vill inte ha mig här.
Tja, hon är upptagen.
Hon jobbar på ett stort fall. Ta det inte personligt.
Ja, det är okej. Jag fattar.
Hon har varit annorlunda sen barnet.
Pratade hon om vad som hände?
-Med barnet? -Ja.
Han var för tidigt född.
Nåt fel med blodkärlen i hjärnan.
Jag har glömt vad det heter.
Jag visste inte om detaljerna.
Jag har en dotter i din ålder. Bra tjej.
Går hon på college?
Hon gjorde det, men jag vet inte vad hon gör nu.
Hon pratar inte med mig.
Du kan sms:a henne.
Hon vill inte prata med mig.
Jag pratade inte med min pappa på ett år efter skilsmässan.
Han började skicka bilder till mig på olika hundar i hans grannskap.
-Pratade du med honom efter det? -Efter ungefär 20 hundar.
Jag kanske sms:ar henne några hundar och ser vad som händer.
Hon svarar inte direkt.
Det är bra att veta.
Jag hör dig klart och tydligt. Och jag tror att du har rätt.
-Om? -Det är dags att jag går in.
Tar det här fallet till mållinjen för min far.
Okej. Vad tycker Patty om det?
Jag ska berätta det imorgon.
Inte mycket förändring för henne. Hon kommer att leda.
Jag kommer att sitta vid bordet.
Är du förberedd?
-Du borde tänka på din hälsa. -Aldrig mått bättre.
Tack ändå.
-Jag glömde min scarf. -Du måste skydda din hals.
-Patty? -Ja.
Sam ska ta över fallet.
-Va? -Du leder fortfarande.
Så fortsätt göra vad du nu än gör.
Men hon kommer att sitta bredvid.
Och hon har befogenhet att göra vad hon nu än ska göra.
Vad ska hon göra?
Alltså, jag vet inte.
Okej, vad ska jag göra?
Jag föreslår att du ser till
att vara så förberedd du kan vara.
Patty, du är en väldigt formidabel karaktär
på ditt eget unika sätt.
Du löser det säkert. Och det blir bra.
Godnatt.
Formidabel karaktär?
Va?
Joe, vad fan?
Ursäkta, mr Z. Parad.
Okej. Åt helvete med det. Jag går.
Så du hörde.
Jag varnade dig, blanda inte in Kate i det här.
Jag fick ut Kate. Jag vet inte vad fan du håller på med.
Jag rör till det.
Frank, vad... Helvete.
Okej, Frank, varför?
Det är faktiskt en bra fråga.
För att jag tycker att det är det rätta.
Japp. Så det handlar om mig?
Nej! Det handlar om Kate, din skitstövel.
Kate? Du kan förstöra allt vi har byggt upp till våra barn.
Om du har problem med mig, så tar vi itu med det här och nu.
Vad vill du?
Du vet inte ens. Du gör det här, varför?
För att vara en jävla hjälte? Så att Kate älskar dig?
Det är för sent. Du kan inte förändra det förflutna.
Frank, jag är här, okej?
Tiden är inne. Vi gör ett sista avtal. Okej?
Vittnar du inte, så får du vad du än vill ha.
Sälj det. Du älskar att göra det.
Det är vad du är bra på.
Berätta om himlen du kan ge mig, eller de magiska bönorna.
Du vet inte ens vad du säljer längre, du bryr dig inte heller.
Du har aldrig byggt upp nåt i ditt liv.
Du är en jävla parasit.
Gratulerar.
Jösses! Du fick in en på en döende gammal man.
Jag kommer inte att glömma det imorgon när jag vittnar.
Parasit.
-Godmorgon, dr Zax. -Godmorgon, ma'am.
Du kallas Frank, inte sant?
-Arthur var min fars namn. -Uppfattat.
Din bror är George Zax?
Du och din bror startade Zax Pharmaceuticals ihop.
Hur skulle du beskriva era roller i företaget?
Jag var ledande läkemedelsforskare och läkemedelsutformare,
och George var VD.
Vad för läkemedel utvecklade du för företaget?
Jag började tillverka ZAXLAX. Laxermedel.
Okej.
Antacida. Sen började vi med opioider.
Trimadone, Amurzyn.
Protest. Kan vi prata lite, Ers Nåd?
ÄRADE M.C. REISS
-Vad fan är det? -Det får du reda på.
Jag lämnar ett förslag till avgörande
för att utesluta information om Amurzyn från hans vittnesmål.
Nej, det gör du inte. På vilka grunder?
Fallet handlar om Trimadone. Omnämnande om Amurzyn är ovidkommande.
Amurzyn är kärnan i vårt fall.
De visste att Trimadone var vanebildande.
Om det finns nåt bevisvärde, nu är jag generös,
uppvägs det väsentligen av den orättvisa skada
och förvirring från problem som uppstår.
Om juryns utslag fördärvas av nåt omnämnande,
vore det skäl till en omedelbar överklagan.
Jag är säker på att du hittar ett sätt att kringgå det, miss Solis-Papagian.
Ni är suverän, Ers Nåd. Tack.
Yrkandet beviljas.
Dr Zax, du får inte nämna Amurzyn
vid nåt tillfälle under ditt vittnesmål.
-Uppfattat. -Okej.
Berätta, hur börjar ett företag tillverka opioider efter laxermedel?
-Där borta. George, min bror. -Där borta.
Han ville att vårt företag skulle hantera smärtlindring.
För att smärtlindring är lönsamt.
Laxermedel är bara en tillfällig lindring.
Smärtlindring är långsiktigt.
-Så stora pengar? -Nu har du förstått.
Höll du med om hans strategi?
-Förlåt? -Hans strategi, håller du med om den?
I början, ja. Jag ville komma på mildare analgetika.
Varför ville du inte tillverka opioidbaserad smärtlindring?
För vanebildande.
Århundraden har bevisat det.
Opium, morfin, kodein.
Så opioider används för att tillverka opioidbaserad smärtlindring?
Ja. Det är konstgjort.
Så om alla vet att naturliga opioider är vanebildande,
varför är det inte likadant för syntetiska opioider?
En anledning är, det fanns ett inlägg i The New England Journal of Medicine
runt 1980
där nån läkare sa att opioider inte var vanebildande,
statistiskt sett.
Var det brevet kollegialt granskat eller vetenskapligt styrkt?
Nej, det var bara ett stycke långt. Men George hittade det.
Han älskade det för att han trodde att det gav oss rättsligt stöd.
-Påverkades du av brevet? -Jag är forskare!
Ursäkta att jag höjde rösten, men nej. Det var bara ett debattinlägg.
Men George brydde sig inte ett skit.
Dr Zax, språket, tack.
Testresultaten från Trimadone kom tillbaka, vad stod det?
Det stod att det var vanebildande.
Dr Zax, om du visste att Trimadone var vanebildande,
varför la du inte undan det och jobbade på nåt annat?
Jag försökte. Jag trodde att jag hade utvecklat en icke-vanebildande formel.
Men så plötsligt stötte jag på komplikationer.
-Protest. -Den killen alltså.
Dr Zax, avstå från att nämna Amurzyn.
Hon ställde en fråga. Hur ska jag svara?
Miss Solis-Papagian, vill du försöka igen?
Visst.
Om du visste att Trimadone var vanebildande, varför släppte du det?
För det var George som bestämde.
Han verkade aldrig intresserad av mina farhågor.
Han ville bara få ut Trimadone så snabbt som möjligt.
Det var en obestridlig affärsmodell för honom.
Ett vanebildande, legalt läkemedel säljer sig självt.
Vad hände därefter?
Han tvingade ut mig ur företaget.
Han gjorde sig av med mig. Färdig. "Du är färdig här."
Han ville vara den ende Zax i Zax Pharma,
och fortsatte att tjäna miljarder,
och jag menar miljarder dollar,
på människors liv.
Kan jag få ett ögonblick, Ers Nåd? Bara ett ögonblick.
Juryn älskar honom, vi borde avsluta här.
Vad... Vill du att jag hoppar över de psykiska problemen?
-Låt Griffin ta upp det, okej? -Aldrig, det är det perfekta tillfället.
-Jag insisterar. -De kommer att krossa honom, Sam.
-Jag insisterar. -Miss Solis-Papagian, nåt annat?
Ja, en sak till, Ers Nåd.
Frank, kan du göra mig en tjänst?
Kan du titta på vår fina jury?
Vill du berätta varför du har en blåtira?
Min bror slog mig.
Din bror, George, slog dig? Stämmer det?
-Ja, ma'am. -Varför?
-"Varför?" -Ja.
För att jag skulle vittna mot honom.
-Tack. -Tack, ma'am.
Inga fler frågor.
Vi vet att du vet mycket om läkemedel, Frank.
Är det enbart från din professionella erfarenhet?
-Protest. -Jag omformulerar mig.
Tar du för närvarande några läkemedel som kan påverka ditt sinnestillstånd?
Jag tar Clozapine och Lamotrigine.
Ett antipsykotiskt medel och ångestdämpande.
Du har visst gått i skolan.
Du tar dem väl för att behandla schizoaffektivt syndrom.
Protest. Det här är bortom vad som är relevant, Ers Nåd.
Ni båda, kom upp hit.
Utfrågningen handlar om hans trovärdighet.
Psykisk ohälsa innebär inte att hans förmåga är nedsatt.
Det får rättssalen avgöra.
Nej, han mobbar en sårbar person,
och han stigmatiserar mental ohälsa.
Vittnets trovärdighet är kärnan i det här fallet,
och jag ber om lite spelrum.
Du spelar ett mycket farligt spel, mr Petock.
Jag har inget annat val här.
Det är inte mitt fel att kärande inte nämnde vittnets problem.
Protesten avslås.
Du kan fortsätta, med försiktighet.
Ja, Ers Nåd.
-Frank. -Ja.
Tar du läkemedlen regelbundet?
Två gånger dagligen.
Och du började ta medicinerna för 25 år sen?
Runt tiden du lämnade Zax Pharma?
Kan vara nåt sånt, ja.
Ungefär en kvartssekel.
Har du några problem med att skilja på verklighet och vanföreställningar?
Inga.
Du sa att din bror tvingade ut dig från Zax Pharma
för att du försökte stoppa Trimadone?
Det stämmer.
Och det var...
femte augusti 1994, inte sant?
Jag vet inte.
Kommer du ihåg vad som hände veckan innan, den 30 juli?
Inte alls.
-Friskar det här upp ditt minne? -Protest.
Ers Nåd, vi har inte vad det än är.
Nu har ni det. Bevis 233.
Varför höll du det för dig själv, mr Petock?
Dr Zax är ett överraskningsvittne, vi fick reda på det i sista stund.
Vi gör vårt bästa med att korsförhöra honom, med tanke på tidspressen.
Du är i strama tyglar, mr Petock.
Kan du läsa rapporten? De markerade delarna räcker.
Protest. Hörsägen.
Dokumentet är 20 år gammalt och del av statligt arkiv.
Avslås. Dr Zax, du kan läsa.
Kan du läsa rapporten?
Jag bär glasögon och de är hemma.
Självklart.
Georgy kommer in,
och råkar ha ett par av mina glasögon
i sin ficka vid sin rättegång.
-Vad läser jag? -Bara de markerade delarna.
"Polis som rapporterar på Turk Street
"fann Arthur Francis Zax, 51 år,
"när han gick mitt på gatan,
"naken och i ett tillstånd av irritabilitet och förvirring.
"Han togs i förvar för utvärdering."
Du hade många vanföreställningar
under den perioden, inte sant?
Jag minns inte. Jag vet att jag var mycket stressad.
Men det här var väl händelsen som gjorde att din bror
fick in dig på långsiktig professionell vård?
Han spärrade in mig, för bövelen! Kallar du det vård?
Och du borttogs inte från Zax Pharma
förrän du förklarades inkompetent, inte sant?
Den mannen använde det som en ursäkt
så att jag inte skulle hindra honom från att släppa Trimadone.
Den mannen tog mig
från min fru och min dotter.
-Var du gift då? -Ja.
-Var var hon under den tiden? -Protest.
-Vad har det med nåt att göra? -Allt.
-Jag kommer dit om tre frågor. -Fortsätt, men jag räknar.
-Var var din fru, Frank? -Jag vet inte. Jag var inspärrad.
Du sa till din bror att hon återvände till Kina, korrekt?
Ja, det stämmer. Hon saknade sin familj så hon återvände till Kina.
Men det är väl inte hela sanningen?
Hon åkte hem för att begravas med sin familj, inte sant?
-Va? Begravas? Nej. -Hon begick självmord, inte sant?
Nej, det hände aldrig.
Vill du se dödsattesten?
Nej.
Du minns inte för att du led av förföljelsevanföreställningar.
Du sa åt henne att staten var ute efter er båda,
att de skulle föra bort henne och skicka henne till ett tvångsarbetsläger.
Du drev henne att ta sitt eget liv, inte sant?
Det är inte sant! Hon ville bara vara med sin familj i Kina.
Om så var fallet, tror du att hon skulle överge sitt enda barn?
Vad?
Sidan två på polisrapporten, kan du snälla läsa den delen för mig?
"Poliser som utförde en välfärdskontroll vid hans bostad hittade en...
"hittade en minderårig flicka utan tillsyn.
"Barnet överlämnades till sin farbrors vårdnad."
Du påstår att du har ett klart minne vad gäller Trimadone.
Att det var vanebildande och du försökte hindra din bror att släppa det.
Men under exakt samma tidsperiod, insåg du inte att din fru hade dött.
Eller att du hade övergivit din dotter?
För att det inte är sant! Ni får inte falla för det här.
Det är ett skådespel, han är en artist.
Han berättar historier, han lägger tankar i sinnet.
Är det vad du tror att din bror gör, Frank?
Lägger tankar i ditt sinne?
Nej, jag menar inte så.
Han berättar historier. Han är försäljare.
Han är väldigt slug och listig,
han vet alltid vad han ska säga, och han är en lögnare.
Bevis 234. Det är en adoptionsansökan, undertecknad av dig,
-avsäger dig från föräldrarätt till Kate. -Det är inte verkligt.
Du förfalskade det, inte sant?
Är det inte din underskrift?
-Förfalskning. -Bekräftat av notarius publicus.
Herregud! Mutade du notarien?
Sanningen är att din bror inte stal din dotter.
I ett sällsynt ögonblick av klarhet,
gav du henne till honom, att uppfostra, att ta hand om,
för att du inte kunde det.
Nej, det... Det hände aldrig.
Gjorde det?
Du minns inte mycket från den tidsperioden,
speciellt inte om Trimadone, inte sant?
Du hatar din bror för att han fick dig inspärrad,
för att han adopterade din dotter, inte sant?
Men det här är nåt advokat lurendrejeri-skitsnack.
-Han slog mig. -Han slog dig aldrig.
-Han slog mig! -Du gjorde det själv.
-Dra åt helvete. -Du gjorde det själv.
-Dr Zax... -Dra åt helvete.
Försvinn ur min väg. Ur vägen.
-Du. Ställ dig upp. -Kalla på väktarna.
-Gå, nu! -Upp med dig!
-Gå! -Luta dig inte tillbaka
med den självbelåtna skiten på ditt ansikte.
Du vet bättre än nån att jag inte är galen.
Jag är här inne.
Det här tar inte lång tid.
Bra. Jag har inte mycket tid.
Du har varit rätt grundlig,
och jag vet inte hälften av vad du har gjort.
-Vad har jag gjort, Billy? -Jag vet inte.
Kan vara en muta för att betala räkningarna,
eller du kanske har ett större avtal med George Zax.
Men tills den juryn lämnar rummet för att överlägga,
har du fortfarande en chans att ta dig ur.
Har du träffat dr Ming idag?
Jag förstår inte hur nåt av det spelar nån roll.
Jag kommer att ha ont för resten av mitt liv.
Jag kommer inte undan med nåt, Billy.
Ja, jag vet hur du känner.
Nej.
Det gör du inte.
Det gör jag faktiskt, jag har upplevt det.
Om du ska vara arg, var arg på mig.
Men gör inte så här.
Du hittar ut själv.
Ja. Okej.
Lyssna.
Rob, du hade rätt. Billy är bra.
Så håll dig nära honom, han är på rätt sida av det här.
Gör vad han än ber dig att göra, även om det verkar galet.
Jag sa åt honom att om han kan hitta en lösning,
är han en bättre advokat än jag.
Jag lät det bli personligt.
Ibland funkar det till ens fördel,
andra gånger krossar det ens själ.
Rob, min själ är krossad.
Men jag är hoppfull för första gången på så länge, Rob.
Jag hoppas att de jävla skitstövlarna blöder och kvävs
och skiter samma smärta som min arma Amanda gjorde.
Själlösa jävla kuksugare!
Vänta lite. Jag tror att nån följer efter mig.
Håll dig borta från mig, din skitstövel. Håll dig borta från mig.
Fan. Nej, gör det inte!
Nej! Gör det inte! Herregud, nej!
-Hej. -Hej.
Mamma är här.
-Hej. -Hej.
Tack så mycket för att du fick henne att sms:a mig till slut.
Hennes vän skulle skjutsa hem henne.
-Jag trodde de skulle hamna i ett dike... -Inga problem.
-Har du packat klart? -Nästan, ja.
-Nästan packat klart? -Mamma.
-Sluta. -Du kan inte...
Jag gör ingenting rätt.
Hur gick det i rätten idag?
Rätten var en katastrof.
Vad hände?
Jag hade en magkänsla, men blev övertalad,
och mitt fall är åt helvete.
-Inte så bra. -Är rättegången över?
-Nej. -Nej. Det är bra.
Nu har du väl mer tid att inte ställa till det?
Ja, jag antar det, ja.
-Har du ätit? -Nej, det har jag inte.
Det finns ett italienskt ställe längs gatan, du känner nog till det.
Jag vill bjuda er på middag.
-Det behöver du inte göra. -Jag vet.
-Jag är rätt hungrig. -Otroligt.
Det är Denise.
Hej, tjejen, vad är det?
Jag tror inte att det är ett nödfall, men din katt kräktes två gånger.
Ska jag sms:a en bild till dig?
Nej. Snälla, låt bli.
Han verkar må bra nu, det var bara skrämmande och äckligt.
Ska jag ta honom till veterinären utifall att?
Nej, det är ingen fara. Jag...
Jag återvänder snart. Det går bra.
Okej, bra. Hur var din resa?
Den var bra. Mycket arbete, och lite skoj.
Tack för att du berättade om kattspyan.
-För all del. Vi ses senare. -Okej, hejdå, sötnos.
Varför är Denise i Chicago?
För att hon hjälper till att mata Kojak.
-Vill du veta mer? -Nej, det behövs inte.
Okej.
Okej, det var här i närheten som Tom var när han lämnade röstmeddelandet.
Det finns övervakningskameror där, kan du kolla om han kom med?
Ja, visst.
Kanske finns fler här omkring, kanske där borta.
Vad?
Det är de skällande hundarna.
Det var som fan.
Okej, tjejen.
Låt oss reda ut en sak mellan oss nu.
Okej? Vad är det för nåt?
Jag visste inte att det var nåt.
-Var det George? -Vilken George?
Var det Frank? Vem bad dig följa efter mig? Allvarligt?
Jag vet inte vad du pratar om.
Så ingen betalade dig för att följa efter mig?
Det är bara en slump att var jag än går, så dyker du upp?
-Är det så? -Det är en liten stad.
Dessutom, har du nånsin märkt att varje gång du ser mig, så var jag redan där?
Du kanske följer efter mig.
Jag är en ledare, inte en följare.
Förlåt om jag förstörde intrigen.
Hej.
Jag vet inte vad jag gör.
Jag känner mig så vilse.
Låt mig vittna.
Jag vet inte ens... Jag menar, hur?
Jag har en plan.
Kom.
Undertexter: Jeni Orimalade
Kreativ ledare Monika Andersson