ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ЗА КНИЖКОЮ ДОКТОРА СЬЮЗА
ЮКІЇ З ЛЮБОВ'Ю
Ось наші герої, Пем і Сем Самі-Знаєте-Хто,
знову вистежують Му-Лака-Му!
На них чекає небезпека, справжня гра в рулетку!
Маскувальний пристрій? Серйозно? Та ну!
Гаразд, забудьте про них.
Перевіримо, як там наш друг Ґай.
Ця штука має працювати, щоби він міг забезпечити…
Добре, ми дамо тобі спокій.
Думаю, ляскати дверима було грубо, але…
Схоже, ця історія не про Сема, та й не про Ґая також.
Ми поки облишимо їх, зробимо невеличку перерву,
щоби зосередитись на любій, милій Ібі,
яка опинилась у величезній небезпеці.
Стояти!
Ви вдерлися на Зукійську прикордонну стіну!
Дідько!
Стояти!
Ви вдерлися на Юкійську прикордонну стіну!
Двічі дідько!
Стояти!
Тебе почують.
Не вставай.
Ти пахнеш сосновими шишками.
Куди він пішов?
Чудова робота, масловерхий! Ти його загубив!
Тому що ти посвітив мені в очі прожектором, маслонизий.
Це ти посвітив мені в очі прожектором!
Це наш шанс. Ти зможеш спуститися…
Ого. Гаразд.
Вибач. Ти щось сказав?
Треба відійти від стіни.
Її будь-якої миті заполонять патрулі юків.
Чекай, ти щойно сказав
юків?
Ібі за стіною.
На землі юків!
Тут її вважатимуть холоднокровною зукою.
Юк.
Зловмисник зук має бути десь тут!
Замкнути стіну!
Замкнути?
Як їй повернутися на інший бік?
Якщо Ґай помітить її зникнення, покарання не уникнути!
Можеш розслабитися.
Так, точно.
Як і ти.
Вільно, сержанте!
З тобою все добре? Там було дуже страшно.
Шо? Жартуєш?
Все вийшло саме так, як я і хотіла.
Та дякую тобі.
Радий допомогти співвітчизниці юці.
Так, це я.
Юкоспрямована. Абсо-юк-но.
На сто відсотків юка, як і цей джентльмен.
Невідомий юк.
Бідаха, підстрелений зуком із рогатки.
Кажуть, це було його… останнє слово.
Треба рухатися далі. Ходімо.
МАСЛОМ ДОГОРИ! ПАРАД
Роззираючись довкола в цій новій для неї Юкії,
Ібі розуміла, як сильно та схожа на Зукію.
Не такі вже вони й різні.
Що?
Ховатися від патруля з кимось іще.
Зазвичай я проводжу свої операції соло.
Я теж.
Ти ж не звідси, чи не так?
Чому ти питаєш?
Ну, ти не знала про Невідомого юка.
Тож, очевидно, ти новенька в місті.
Ще й яка новенька!
Я з Ґлерфсбурга.
Тут ми через роботу мого вітчима.
Чекай. Ти з Ґлерфсбурга?
Неймовірно!
Ти явно ніколи не бував у Ґлерфсбурзі.
Ну, я ще ніде не бував.
Я завжди хотів мандрувати світом, вирушити у пригоду!
Але робота мого тата тримає нас у Юкії.
Тобі так пощастило.
У твоїй подорожі вже трапилося щось захопливе?
Зі мною не все добре!
Не вставай.
Нічого такого.
То де ви тут зупинилися?
Чому ти питаєш?
Думав провести тебе.
Це зовсім не обов'язково.
-Ходімо. -Юк.
Я все життя маю справу з юкійськими патрулями.
Я знаю всі їхні маневри.
Дякую, та я думаю, що можу сама подбати про себе.
У мене є крутий режим непомітності й нічний зір кішки.
Чудово. Тоді ти приглядатимеш за мною.
То куди?
Я живу…
Не в Юкії.
Їхній Водний центр - просто велика брудна дірка, яку заповнюють зі шлангу.
Біля Водного центру.
Авжеж. Я знаю, де це.
Що ж, тоді ходімо.
І постарайся не затримувати мене.
Водний центр там.
Мабуть, трошки заплуталася.
Я щойно переїхала сюди з Ґлерфсбургу…
Цікаво, як так прямо зараз.
Ібі не знає відповіді, але вгадайте, що? Я знаю.
Бо оповідач може охоплювати континенти!
Це називається всевідання, синку!
Коли тобі відома вся історія!
Як справи?
СПРАВЖНЯНУДЬГА
Мішель удома.
Здається, нічого цікавого.
Буде точно цікавіше, та тримайтеся міцніше!
Привіт, Мішель.
Це так непереконливо.
Швидше, назад до дітей!
То куди далі?
Перепрошую?
Ти сказала, що живеш біля Водного центру.
Це
Водний центр, звісно.
І це точно не брудна дірка в землі.
Це дивний комплімент.
У Ґлерфсбурзі ми так кажемо приємні речі.
Наприклад,
ти не моржезуб'яча какашка.
Дякую.
Хочеш зайти?
Ще й як.
Але хіба він не зачинений?
Ще й як.
Ух ти!
Це найвеселіше місце в світі!
І в черзі перед тобою всього одна людина!
Так!
Я!
БАСЕЙН ХВИЛЬ
Гей, Ібі?
Так?
Ти теж не моржезуб'яча какашка.
Дякую.
ПРЕТЦЕЛЬ
Хіба тобі не потрібно додому, перш ніж вітчим помітить?
Думаю, я вже все одно покійниця.
Чи гірше за покійницю.
Привид?
То чого ще я тут не бачила?
Музей?
Це моє улюблене місце в усій Юкії.
Ходімо.
Це…
Ще й як.
Курафус Рекс.
Колись вони ходили цим краєм,
разом із великозадами й свистоносами.
І врешті тут оселилися наші пращури.
«Зук-дикун»?
Ібі подумала, як це неправильно. Як упереджено й ницо.
Якби він знав, що вона трохи зука, то бачив би її такою?
Усе гаразд?
Чи ризикне Ібі дружбою й розкриє йому правду?
Так, я просто
терпіти не можу цих зуків.
Це огидно, що вони їдять тости маслом донизу.
Так, правда.
Я маю на увазі, ти взагалі уявляєш, якими є зуки?
Я чула, що всі вони дуже непривітні й вкрай дурні.
Не знаю.
Я знаю, що всі так кажуть про них.
Наші батьки й вчителі. Але…
Мені цікаво, чи зукі кажуть про нас те саме. Розумієш?
Цей хлопець не зукіст.
Яке ж полегшення.
Не такі вже вони різні. У них схожі переконання.
Так. І мені цікаво.
Ну, їдять вони тости маслом донизу. І що?
Так, це бридко, і їхні великі пальці, мабуть, усі в маслі,
а їхні долоні під час рукостискання жирні…
Та це не так уже й страшно, коли подумати.
Ні, думаю, не страшно.
Тільки не переказуй нікому моїх слів.
У мене будуть проблеми.
Я мовчатиму.
Ого.
Куди б ти пішов?
Якби ти міг залишити Юкію, сісти в човен і вирушити будь-куди,
яке місце ти обрав би?
Ну, це просто. Ґлерфсбург.
Правда? Чому?
Тому що ти могла б показати мені його.
Це був би дуже короткий тур.
Що тут будують?
Гадки не маю.
Вони будують уже вічність.
Ходімо перевіримо.
Лука, дивись.
УКІЯ
«Сотні років тому, до заснування Юкії й Зукії,
була лише Укія».
«Одна країна, де всі жили в мирі».
Ого. Цікаво, що сталося.
Я це знаю!
У морок першому…
Історія уків.
Чому все цікаве дістається іншим оповідачам?
У році морок першому в Укійському замку
перші Герцог і Герцогиня вперше посварилися через масло.
-Догори! -Донизу!
Звичайнісінька сварка, як у всіх братів і сестер,
та сварки не припинялися. Їх ставало все більше,
поки Герцог і Герцогиня не почали жити окремо
й проводити час, обзиваючи один одного вошами.
Наче солоне масло, ширився їхній гнів.
Скоро укі почали вимагати від сусідів відмовитися від хліба.
Але це не спрацювало, нічого не вийшло.
Тож Герцог і Герцогиня побудували стіну.
На ці землі повернувся спокій. І знову запанував мир,
що тривав до першого доленосного пострілу з рогатки.
Одні звинувачували інших, докладаючи дров у багаття.
Тож обидві сторони робили стіну все вищою й вищою.
Те, ще колись було Укією, однією об'єднаною родиною,
тепер є Юкією й Зукією, двома розділеними таборами.
Як вони могли приховувати це від нас?
Лука.
Все, що мені розповідали все моє життя,
було брехнею.
Можливо, уявлення зуків про тости дещо божевільні,
але вони такі самі.
Ми нічим не відрізняємося.
Поки Ібі й Лука стояли ошелешені,
на Мішель чекала власна божевільна історія.
І…
вона купує продукти собі на обід.
Але далі відбудеться дещо захопливе!
У мене інтуїція!
У МАНДРАХ
Ні, нічого особливого.
Пані Я-Є?
Нічого захопливого.
Це звичайне щорічне обстеження.
Повернемося в Юкію, гаразд?
Знаєш,
якщо двоє людей з кожної сторони просто потусуються одну ніч,
вони чудово поладять.
Точно.
Ух ти.
Це місце класно виглядає.
Як нам потрапити всередину?
Ого.
Це твій дім?
Лука,
ти дико багатий юкієць?
Хіба я не казав? Впевнений, що згадував про це.
Переконана, що не згадував.
Ти що, жартуєш?
Лука, ти принц?
Ваше величносте.
Технічно я крон-герцог Юкії, головний юкеро,
Незгорілий Тост Сімнадцятий.
Але мама називає мене так, лише коли сварить.
Мій тато - Герцог Юкії.
Що ти сказав?
Це маркіз Мелтінгтона.
Мій кузен, перший граф Маргарину.
НЕ МОЖУ ПОВІРИТИ, ЩО ЦЕ НЕ МАСЛО
Хто цей чувак?
Це моя бабуся.
Оце так, бабця!
Зук з нашого боку стіни?
Це критична ситуація!
Вони присилають не найкращих, а найгірших, маслонизих…
-Тато? -…тостоперевертальники кляті.
Тато, це моя подруга Ібі.
Лука, не зараз.
Мені все одно, скільки патрулів знадобиться.
Я хочу знайти цього злочинця зука.
Я мушу…
Я мушу йти.
Ібі, чекай.
Не йди ще.
Якщо ви знаєте, де має бути масло, ви знайдете цього зука!
Я не відпустив би тебе голодною.
Я вмираю з голоду.
Я захопився й не помітив, як минула ніч.
Твій вітчим сердитиметься?
Може, він іще спить і нічого не знає.
Якщо ти тихенько проберешся, впевнений, він і не помітить.
Наче ти й з дому не виходила.
Так?
Лука, я була не до кінця чесною з тобою.
Я багато думала про те, що ми побачили в музеї, і…
Я маю дещо показати тобі.
Лише один жест, просто дрібничка,
і Лука зрозумів: вона прийшла з іншої сторони стіни.
Цього недостатньо!
Я хочу, щоби кордон закрили в наступні 20 хвилин!
Іди зі мною, зуко.
-Лука, ні! -Я втомився від виправдань!
Ти не маєш робити цього!
Це жахливо. Він її видасть!
Я підсмажу ваші родини, я розмажу вас, як масло.
Так, Лука.
Чекай, постривай. Ні, не видасть!
Лука найкращий.
-Куди ми йдемо? -Я не дозволю, аби з тобою щось сталося.
Ти все чула. Кордон закривають за 20 хвилин.
Маємо поспішати.
Я знала, що ти зрозумієш.
Так. Але вони не зрозуміють.
Юк.
Нам не встигнути.
У мене є ідея.
Я бачив зловмисника біля Водного центру.
Відправте туди своїх людей!
Ми маємо наказ не залишати стіну.
Ви знаєте, з ким розмовляєте?
Я Лука Ба-Дука, крон-герцог Юкії.
Виконуйте, або я скажу батькові, що ви не послухалися прямого наказу.
Незгорілий сказав своє слово.
Юк.
Молодець, крон-герцогу!
Ти був такий: «Та ви знаєте, хто я?»
Я ще не робив такого.
Жартуєш? Я робила б кожен день!
Тобі краще йти.
Я більше ніколи не побачу тебе.
Побачиш.
Якщо буде безпечно, ми зустрінемося під вербодубом на стіні.
Завтра.
Тобто сьогодні ввечері.
Так. Сьогодні ввечері. На заході сонця.
Побачимося ввечері, Ібі.
О боже. Це вже найнудніша частина серії?
Можливо, так і є.
Чекайте, чому камера досі від'їжджає?
У Мішель буде дитина!
Вона купила пікулі й морозиво…
А ще доктор! Ми пропустили всі підказки!
Так, ми! Ви теж думали, що це нудно.
Пакунок із картиною запечатано, марку наклеєно.
Він вирушить до Зукії далекої.
Це оголошення про дитину.
ЗУКІЙСЬКИЙ ІНСТИТУТ ТЕХНОЛОГІЙ
Гаразд, усі, я знайшов.
Ця штука не може вибухнути.
Немає нічого важливішого за це.
Та є, дурнику!
У цьому пакунку від твоєї дружини.
Те, що переверне твоє життя. Важливі новини.
Субтитри переклала: Дадашева Сабіна