PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
PODLE KNIH DR. SEUSSE
SRDEČNÉ POZDRAVY JUKII
Ha, tady jsou naši hrdinové, Pam a Sam vítekteří.
V získání Bú-Laka-Mú stále věří.
Míří vstříc nebezpečí, čím dál víc riskují.
Ale ne! Oni se maskují!
Zapomeňte na ně.
Pojďme se podívat, co dělá Guy.
Vymýšlí jedno udělátko, aby mohl…
Dobrá, nebudeme rušit.
Nechápu, proč s těmi dveřmi tak tříská.
Nějak to bez nich tentokrát zvládneme.
Dáme se pauzu, trochu si dáchneme.
Můžem se třeba zaměřit na to, jak E.B. vzala zeď ztečí
a jak se ocitla ve velkém nebezpečí.
Stůj!
Vstupuješ na zukijskou hraniční zeď!
Safriš.
Stůj!
Vstupuješ na jukijskou hraniční zeď!
Safriš safriš.
Stůj!
Uslyší tě.
Nevstávej.
Voníš jako borovicové šišky.
Kam se poděl?
Tys mu to teda natřel! Zdrhnul ti!
Protože mi svítíš přímo do očí, ty máslíčko!
Ty mi svítíš přímo do očí!
Teď bychom mohli. Myslíš, že to slez…
Aha. Dobře.
Promiň. Říkal jsi něco?
Musíme pryč od zdi.
Za chvilku sem naběhnou jukijské hlídky.
Moment, říkal jsi
jukijské?
E.B. je za zdí.
V zemi Jukiů!
Všichni si tu budou myslet, že je jedna ze Zukiů.
Jukiové, Jukiové.
Někde tu ten Zukiec musí být!
Uzamkněte zeď!
Uzamknout zeď?
Kudy teď zpět? To je zrada.
Jestli Guy zjistí, že utekla, seřeže ji jako hada.
Teď už můžeš být v klidu.
No jo, jasně.
A ty taky.
Pohov, seržante!
Jsi v pořádku? Šlo tam dost do tuhýho.
Blázníš?
Měla jsem to pod kontrolou.
Ale děkuju.
Jukiovi vždycky rád pomůžu.
A to já jsem.
Jukijka. Ta nejjukijovatější.
Jukijka každým coulem, přesně jako tento pán.
Neznámý Jukijec.
Ten chudák dostal prakem od Zukijce.
Toto prý bylo jeho poslední slovo.
Měli bychom jít. Pojď.
SLAVNOSTI MÁSLEM VZHŮRU!
Když se E.B. rozhlédla po Jukii,
hodně jí připomínala Zukii.
Není to o moc jiný.
Co?
Utíkat před hlídkou ve dvou.
Většinou jedu sólo akce.
Taky.
Ty nebudeš zdejší, co?
Proč si to myslíš?
No, neznala jsi Neznámého Jukijce,
tak jsi tu zjevně nová.
To ano. Velmi nová.
Jsem z Glurfsburgu.
Přijeli jsme sem kvůli tátově práci.
Počkej. Ty jsi z Glurfsburgu?
To je úžasné!
Zjevně jsi v Glurfsburgu nikdy nebyl.
Nebyl jsem nikde.
Vždycky jsem chtěl cestovat, zažívat dobrodružství,
ale kvůli tátově práci musím trčet tady v Jukii.
Máš vážně kliku.
Zažila jsi na cestách něco zajímavýho.
Nejsem v pohodě!
Nevstávej.
Ani ne.
A kde tady vlastně bydlíte?
Proč se ptáš?
Že bych tě doprovodil.
To fakt nebude nutné.
Rychle.
Jukiové, Jukiové.
S hlídkama bojuju celý život.
Znám každý jejich krok.
Díky, ale zvládnu se o sebe postarat sama.
Jsem mrštná jako kočka a zrak mám jako ostříž.
Super. Tak to se postaráš i o mě.
Takže kudy?
Bydlím…
V Jukii ne.
Ti mají v akvaparku jen velkou, špinavou díru, kterou plní hadicí.
…poblíž akvaparku.
Fajn. To vím, kde je.
Tak jdeme.
A moc se neloudej.
Akvapark je na druhou stranu.
Spletla jsem si směr.
Zrovna jsem přijela z Glurfsburgu, tak…
Zajímá mě, co se u vás teď děje.
To E.B. samozřejmě neví, ale hádejte co, já ano.
Viděti až za humna je totiž vypravěčům dáno!
Tomu se říká vševědoucnost, panáčku!
Znát celý příběh!
Zdárek.
DĚSNÁ ZÍVAČKA
Michellee je doma.
Tohle je celkem nuda.
Ale pozor, teď to bude pecka!
Dobré jitro.
Hm, tak asi nic.
Pojďme sledovat děcka!
Tak kudy dál?
Prosím?
Říkala jsi, že bydlíte u akvaparku.
A tohle je samozřejmě akvapark.
A rozhodně to není špinavá díra v zemi.
To je trochu zvláštní lichotka.
Jo, takhle u nás v Glurfsburgu vychvalujeme věci.
Třeba říkáme,
že nejseš žádnej pitomej mrožbáč.
Tak to dík.
Chceš jít dovnitř?
To rozhodně chci.
Ale není náhodou zavřeno?
To rozhodně je.
Páni!
Tohle je to nejúžasňovákovatější místo.
A v řadě před tebou stojí jen jeden člověk.
Jo!
Já!
DIVOKÁ ŘEKA
Hej, E.B.?
Ano?
Ty taky nejseš žádnej pitomej mrožbáč.
Díky.
PRECLÍK
Neměla by ses vrátit, než tě začne táta postrádat?
Domácí vězení už mám stejně jasný.
Zavře mě, až zčernám.
Pohřbí mě zaživa.
Tak co tady máte ještě hezkýho?
Muzeum?
Sem chodím ze všeho nejradši.
Pojď.
To je…
Už to tak bude.
Kuřorafus Rex.
Dřív se tu potulovali.
Spolu se sosálem velkohřbetým a kvačilem krákoravým.
Dokud se tady neusadili naši předkové.
VZNEŠENÍ JUKIOVÉ
„Barbarští Zukiové?“
Takoví nejsou, říká si E.B. To je zlý předsudek.
Kdyby zjistil, že je ze Zukie, byl by to pro ni rozsudek?
V pohodě?
Riskne to E.B. a půjde s pravdou ven?
Jo, jenom…
Zukiové jsou fakt děsní.
Z těch jejich toustů s máslem dolů se mi normálně zvedá žaludek.
Jo.
Dovedeš si představit, jak to u nich musí vypadat?
Slyšela jsem, že jsou strašně nevrlí a příšerně nechuťnáčtí.
Já vlastně nevím.
Teda vím jen to, co o nich říkají druzí.
Rodiče, učitelé…
Moc by mě zajímalo, jestli si o nás říkají totéž.
Ten chlapec není zukista.
Tak to je úleva.
Vidí to podobně, lidé jsou stejní zprava i zleva.
Jo, taky si říkám.
Tak jedí tousty s máslem dolů. No a co?
Jo, je to trochu nešikovný, nejspíš se pěkně zapatlají,
což není při podání ruky moc příjemný…
Ale když se nad tím zamyslíš, tak o nic nejde.
Ne, asi ne.
Neříkej nikomu, že takhle mluvím.
Měl bych z toho problémy.
Spolehni se.
Páni.
Kam bys chtěl jet?
Kdybys mohl nasednout na loď a odjet z Jukie, kam by se ti zachtělo,
kam bys jel?
To je jasný. Do Glurfsburgu.
Fakt? Proč?
Protože bys mi to tam mohla ukázat.
To by byla hodně rychlá prohlídka.
STAVBA VSTUP ZAKÁZÁN
Co se tady staví?
Nemám tušení.
Je to tady odjakživa.
Pojďme to zjistit.
Looko, podívej.
UKIE
„Před stovkami let, dávno před Jukií a Zukií,
existovala pouze Ukie.
Jeden šťastný národ, ve kterém spolu všichni vycházeli.“
Teda! Zajímalo by mě, co se stalo.
Já vím! Já vím!
Dávno pradávno, v roce 41…
Příběh Ukiů.
Proč mi to vždycky musí někdo vyfouknout?
V tom roce 41 mezi vůvodou a spanilou paní
strhla se první pře o máslové pomazání.
- Vzhůru! - Dolů!
A tahle nevinná sourozenecká pranice,
jak se tak dál a dál táhla, nám stvořila nové hranice
a vůvoda s vůvodkyní i hrad rozpůlit dokázali
a do smrti si už do zmetků nadávali.
Jak rozpuštěné máslo se jejich hněv roztékal
a národ Ukiů zakrátko rozerval.
Na spornou máslovou otázku neznal nikdo odpověď,
a tak vůvoda s vůvodkyní postavili zeď.
V zemi se opět rozhostil klid a mír,
dokud se jednoho dne obrovský prak nevztyčil.
Jeden vinil druhého, olej se do ohně přiléval
a cihly na zdi vršily se dál.
Kde kdysi Ukie bývala, jedna to rodina,
tam je dnes Jukie a Zukie, rozbitá krajina.
Proč nám tohle zatajovali?
Looko.
Všechno, co mi celý život tvrdili,
byla lež.
Zukiové možná dělají se svými tousty šílené věci,
ale jinak jsou stejní jako my.
Všichni jsme stejní.
A zatímco E.B. a Looka objevují Ameriku,
Michellee už určitě nekráčí po chodníku.
Konečně…
nakupuje něco dobrého k obědu.
Ale za chvíli přijde určitě drama.
Já vidím dopředu!
CESTOVNÍ CESTOVÁNÍ
Tak zase nic.
Paní Jsem-Já?
Vzrůšo nebude.
Jen běžná prohlídka, na kterou chodí každý rok.
Tak zpátky do Jukie hop a skok.
Víš,
kdyby se na jednu noc potkali dva lidé z obou stran,
určitě by si rozuměli.
Naprosto.
Páni.
Támhle to vypadá hezky.
Jak se dostaneme dovnitř?
Páni.
Tohle je tvůj dům?
Looko,
ty jsi jukijský boháč?
Já se ti o tom nezmínil? Určitě jo.
Jsem si naprosto jistá, že ne.
Děláš si ze mě bžundu?
Looko, ty jsi princ?
Vaše Velkoleposti.
Technicky vzato jsem korunní vůvoda Jukie, čelní Jukerián,
nositel Řádu nespáleného toustu, 17. tohoto jména,
ale tak mi máma říká, jen když mám průšvih.
Můj táta je vůvoda Jukie.
Cože?
Tohle je hrabě z Mazánkova.
Můj bratranec, první hrabě z Margarínova.
TO NENÍ MOŽNÉ, ŽE TO NENÍ MÁSLO
Kdo je tento chlap?
To je moje babička.
Dej mu, babi!
Zukiec na naší straně? Vyhlašuji výjimečný stav!
Neposílají sem to nejlepší, posílají ty nejhorší dolnomáselníky…
- Tati? - …tlamomazy, pochlebovače.
To je moje kamarádka E.B.
Looko, teď ne.
Je mi fuk, kolik hlídek je potřeba!
Chci, abyste ho okamžitě našli.
Asi bych…
Asi bych měla jít.
E.B., počkej.
Ještě nechoď.
Jestli víte, kde je vaše máslo, tak ho najdete!
Přece nepůjdeš domů hladová.
Já teda hlady umírám.
Ani jsem si nevšiml, že jsme venku celou noc.
Nebude tvůj táta naštvaný?
Možná ještě spí a nezaregistroval to.
Když se potichu proplížíš, třeba si toho ani nevšimne.
Bude to, jako bys vůbec neodešla.
Co ty na to?
Looko, nebyla jsem k tobě úplně upřímná.
Přemýšlela jsem nad tím, co jsme viděli v tom muzeu a…
Musím ti něco ukázat.
Stačilo jedno malé gesto, malinký pohyb ruky
a Lookovi bylo jasné, že má tu čest se Zuky.
To nestačí!
Do 20 minut tu hranici hermeticky uzavřete!
Pojď se mnou.
- Looko, ne! - Žádné výmluvy!
To přece není nutné.
To je hrůza. On ji jde naprášit!
Uškvařím vaše rodiny! Pomažu vás máslem po obou stranách!
Ano, Looko?
Počkat, tak nakonec ne.
Nenechá se zastrašit!
- Kam to jdeme? - Nedovolím, aby se ti něco stalo.
Slyšela jsi? Za 20 minut zavírají hranice.
Musíme rychle.
Já věděla, že to pochopíš.
Jo, ale oni ne.
Jukiové, Jukiové.
Tohle neklapne.
Mám nápad.
Viděl jsem toho vetřelce u akvaparku.
Ihned tam pošlete všechny své muže.
Máme rozkaz nevzdalovat se od zdi.
Víš ty vůbec, s kým máš tu čest?
Jsem Looka Ba-Dooka, korunní vůvoda Jukie.
Koho z vás mám nahlásit otci, že neuposlechl mého rozkazu?
Nespálený promluvil.
Jukiové, Jukiové.
Výborně, korunní vůvodo.
Prej: „Víš ty vůbec, s kým máš tu čest.“
To jsem řekl prvně.
Fakt? To já bych to říkala každý den!
Musíš jít.
Už tě nikdy neuvidím.
Ale uvidíš.
Až bude klid, sejdeme se zase nahoře pod vrbodubem.
Zítra.
Myslíš dnes večer.
Ano. Dnes večer. Při západu slunce.
Ahoj večer, E.B.
Mankote, může tohle být nudnější?
Možná už jen malinko.
Moment, nemáme být bystřejší?
Michellee čeká mimiko!
Proto ty nakládačky a zmrzlina.
A ta doktorská rutina.
Nuda končí, zábava začíná.
Teď obraz zabalí a známku nalepí.
A pošle ho do Zukie.
Zpráva o mimi tam brzo doletí.
ZUKIJSKÝ TECHNOLOGICKÝ INSTITUT
Tak, přátelé, mám to.
Tohle už do vzduchu nevyletí.
Není nic důležitějšího než tohle.
Ale je, ty troubo!
V tom balíčku, co posílá tvá dáma.
Ten až otevřeš, to bude teprve rána.
Překlad titulků: Irena Křiváková