‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מבוסס על הספר מאת ד"ר סוס -‬
‫- בית -‬
‫מק'ווינקל עשה זאת.‬
‫הוא פיצח את השיטה.‬
‫הוא ימצא את סאם‬
‫בעזרת הנקניק והחביתה.‬
‫ביצים ונקניק ירוקים.‬
‫שלוש מנות ביצים ונקניק ירוקים!‬
‫מה? לא!‬
‫לא הזמנתי את זה.‬
‫אוי, מישהו נראה רעב.‬
‫אני לא רעב, גלאנץ. אני שמח.‬
‫זאת הפעם הראשונה.‬
‫כי תפסתי את האיש שלנו.‬
‫איפה? איפה הוא?‬
‫הביטי בתמונות האלה, טירונית,‬ ‫וספרי לי מה את רואה.‬
‫סאם אוכל את המנה האהובה עליו.‬
‫כמו שהוא עשה במסעדה המוזלת‬
‫ובמכונית ובכלא.‬
‫הבנתי את זה כבר לפני שלושה פרקים.‬
‫אתה יודע, אם נעקוב אחרי כל מי שמזמין‬ ‫ביצים ונקניק ירוקים…‬
‫עוד מנה של ביצים ונקניק!‬
‫בטח נצליח למצוא את סאם!‬
‫כן.‬
‫אז בואי נפסיק לברבר ונתחיל לעקוב,‬
‫כי הגיע הזמן שאסיים את המשימה האחרונה שלי.‬
‫ארבע מנות של ביצים ונקניק ירוקים.‬
‫- ב'-נ-י' -‬
‫אני די בטוח שסיימת.‬
‫איפה הנימוסים שלי? לא הצעתי לך שלוק.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫כי עדיין יש כמה גושים.‬
‫והגושים הם החלק הכי טעים!‬
‫איכס!‬
‫תראה! גאי!‬
‫כמעט הגענו לצומת אגזוזיה.‬
‫אין טעם לעצור שם.‬
‫בוא נמשיך למיפוויל.‬ ‫-מה?‬
‫לא. חייבים לבקר בצומת.‬
‫במדריך פלאדזנר כתוב‬ ‫שזה זמן טוב לביקור.‬
‫מעולה למשפחות, זוגות, ו…‬
‫חברים שנמלטים מהחוק.‬
‫נוכל להתהלך על הטיילת.‬
‫מר ג'נקינס אוהב חנויות עתיקות.‬
‫יש מלון ליד תחנת האוטובוס,‬
‫אז אין סיבה להיכנס לעיר,‬ ‫שם עלולים לראות אותנו.‬
‫הבנתי.‬
‫מי יראה אותנו?‬
‫אנחנו נמלטים!‬
‫אני חושש שמישהו יראה אותנו,‬
‫ומרכז העיר עמוס מאוד ביום באנגזי.‬
‫בתור אחד שלא מכיר את צומת אגזוזיה,‬
‫אתה יודע הרבה מאוד על צומת אגזוזיה.‬
‫סאם שתה מהקש המסולסל‬
‫וידע שבין גאי ואגזוזיה‬
‫קורה משהו מוזר.‬
‫בסדר, תקשיבו, אנשים.‬
‫מה שאני רוצה מכל אחד ואחת מכם...‬
‫זו רק אני, המפקד.‬
‫...זה חיפוש מדוקדק‬
‫בכל מסעדה, מזנון,‬
‫בית קפה, ביסטרו, קיוסק, מזללה,‬
‫אבוס, שוקת,‬
‫רפת ולול תרנגולות באזור.‬
‫אני רוצה לדעת על כל קנייה של ביצים ירוקות‬ ‫מכאן ועד פלאם.‬
‫אם נמצא את הביצים,‬
‫נמצא את סאם.‬
‫יש לי!‬
‫מה יש לך, גלאנץ?‬
‫זה סוודר רחב!‬
‫והוא מגרד במיוחד.‬
‫המלון מעבר לפינה.‬
‫איך אתה רואה?‬
‫הכובע שלך משוך כל כך נמוך‬ ‫שהוא מגרד את המדרכה.‬
‫סמוך עליי.‬
‫היי! אתה לא...‬ ‫-לא.‬
‫להתראות!‬
‫גאי, אני חושב שהוא מכיר אותך.‬
‫אנחנו מבוקשים.‬
‫זוכר?‬
‫היי! זה אתה!‬
‫היי, זאת את!‬
‫מה? ככה אומרים שלום באגזוזיה.‬
‫- מלון החצר הקדמית‬ ‫מבית סנורז -‬
‫שני חדרים.‬
‫אין בעיה.‬
‫אוי, מצטער.‬
‫נשאר לי רק חדר אחד.‬
‫תיאלצו לחלוק בו.‬ ‫-מושלם!‬
‫מסיבת פיג'מות!‬
‫מצוין.‬
‫המתינו רגע כדי שאבדוק את הכרטיס.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫אני מצטער, מר...‬
‫תיש.‬
‫זה אני.‬
‫אבל מישהו דיווח שהכרטיס הזה נגנב.‬
‫זעקה!‬
‫זה אומר שהתיש שרד את המפולת.‬
‫שרדתי את המפולת!‬
‫תודה שביקרתם במלון סנורז.‬
‫חזרו בקרוב.‬
‫מלון סנורז?‬
‫אני לקוח פי חמש ללא רבב.‬
‫שני מיליון נקודות יספיקו בשביל חדר.‬
‫בהחלט, אדוני!‬
‫לצערי, כבר אין לך שני מיליון נקודות.‬
‫השתמשו בהן כדי לשלם על הנזק‬ ‫במלון שלנו בגלורפסבורג.‬
‫שברת אגרטל אחד. יקר מאוד.‬
‫אגרטל שני, עוד יותר יקר מאוד.‬
‫בחיי.‬
‫שברת אגרטל שלישי‬
‫הבחור הזה יודע לחגוג.‬ ‫-הכי יקר מאוד.‬
‫בלי מעצורים.‬
‫זה היה ג'נקינס.‬
‫אתה חייב לנו 17,000 נקודות.‬
‫איך היית רוצה לשלם, מר…‬
‫"מ. איי גאי"?‬
‫מ. איי...‬
‫לא יכול להיות!‬
‫זה אני!‬
‫צ'אד ברנקי!‬
‫תיכון אגזוזיה!‬
‫קדימה, מלונים!‬
‫מצטער, חבר. זה לא אני.‬
‫כן.‬
‫טוב, זה הגיוני.‬
‫הגאי שהכרתי היה שונה לגמרי.‬
‫הכי משתדל: גאי.‬
‫שחקן מקצועי בקבוצת המשתדלים.‬
‫נשיא מועדון ממציאי ההמצאות הלא-מתפוצצות.‬
‫גאי! זה אתה!‬
‫אתה מאגזוזיה!‬
‫בערך.‬
‫אולי.‬
‫ידעתי שזה אתה!‬
‫בנאדם, הזמן התאכזר אליך.‬
‫אלה קמטי זעף רציניים.‬
‫כמה זמן לא היית פה?‬
‫המשפחה שלך עוד כאן?‬
‫לא.‬ ‫-מוזר,‬
‫כי ראיתי את אבא שלך שלשום בסופרמרקט.‬
‫הוא היה עם אימא שלך והאחים, האחיינים,‬
‫הדוד גאיברסון, הדודה גאיברין...‬
‫תודה, צ'אד. עזרת מאוד.‬
‫בסדר, המשפחה שלי עדיין גרה כאן.‬
‫נהדר. נוכל להתארח אצלם!‬
‫לא. אין סיכוי.‬
‫אנחנו חייבים, גאי. אין לנו לאן ללכת.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫נדלקה נורה!‬
‫היה טוב לראות אותך!‬
‫גם אם אתה רק צל של מי שהיית קודם!‬
‫כן, אני זוכר אותו.‬
‫הוא הזמין ביצים ונקניק ירוקים‬ ‫על בצק דק.‬
‫בטח. קנה תריסר ביצים ירוקות וקרטיב נקניק.‬
‫כן, הביצים והנקניק הירוקים.‬
‫הוא אהב את הביצים והנקניק.‬
‫ביצים ונקניק ירוקים.‬
‫ביצים ונקניק...‬ ‫-ירוקים.‬
‫הכובע נראה לך מוכר?‬
‫בטח.‬
‫כן, הוא היה פה לא מזמן והזמין...‬
‫ביצים ונקניק ירוקים?‬
‫מנה אחת של ביצים ונקניק ירוקים.‬ ‫-לא!‬
‫אין שום הזמנה.‬
‫האיש הקטן הזמין אותנו לאכול‬ ‫והיה ממש טעים.‬
‫כן, כדאי לך לנסות.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫איך בדיוק האיש הקטן שילם‬
‫עבור הביצים של כולם?‬
‫מר תיש שילם בכרטיס!‬
‫אמרת "תיש"?‬
‫כן, תיש. רואה?‬
‫- מר טיש‬ ‫חתימה -‬
‫אומרים שהתיש הוא אלוף!‬
‫הוא הכי טוב בעולם.‬
‫זה אומר...‬
‫שהחליפו אותנו.‬
‫החלפתי אותם.‬
‫ואם התיש יגיע למטרה לפנינו...‬
‫אז אכשל במשימה האחרונה שלי.‬
‫האיש הקטן!‬
‫ספר לי לאן הוא נסע!‬
‫הם עלו על האוטובוס לצומת אגזוזיה.‬
‫יכולת פשוט לשאול.‬
‫אתה צודק. סליחה.‬
‫עזרת לנו מאוד.‬
‫פשוט התלהבתי יותר מדי.‬
‫השותף שלי עומד לפרוש בקרוב.‬
‫אלוהים, יש לכם שייקים.‬
‫אפשר שייק גדול לקחת?‬
‫לפי מדריך פלאדזנר,‬
‫זה הזמן הכי טוב לבקר כאן‬
‫כי העלים מתחילים להחליף את צבעם.‬
‫ואז הם נושרים ומתים.‬
‫טוב, אתה מצוברח.‬
‫זה הבית.‬
‫זה לא סתם בית.‬
‫זה, חברי, הבית שלך.‬
‫הגעת הביתה, גאי!‬
‫תהיה בשקט.‬
‫סליחה. לא התכוונתי לקלקל את ההפתעה.‬
‫אין שום הפתעה. לא נתארח בבית הזה.‬
‫למה לא?‬
‫בגלל זה.‬
‫האנשים ששם‬
‫לא ישמחו לארח חיה מסוכנת שנגנבה.‬
‫האנשים האלה הם המשפחה שלך,‬ ‫ואני בטוח שהם...‬
‫לא, הם קשוחים.‬
‫הם תמיד ראו בי כישלון.‬
‫אם יגלו שאני פושע נמלט, זה יהיה הדובדבן‬
‫שעל עוגת הכישלונות שלי.‬
‫טוב, אם אנחנו לא מתארחים פה, למה הבאת…‬
‫זעקה כפולה!‬
‫תמיד רציתי בית על עץ!‬
‫גם אני. אז בניתי לי אחד.‬
‫אתה בנית את זה?‬
‫בצעירותי.‬
‫אני חייב לעלות לבית הזה!‬
‫רגע. איפה הסולם?‬
‫אין סולם.‬
‫רגע. למה זה לא עבד?‬
‫הייתי שמח יותר בתור ילד.‬
‫לא!‬
‫המקום הזה מלא במלכודות.‬
‫צעד שגוי אחד ובום!‬
‫הכול יתפוצץ.‬
‫היית ילד מוזר.‬
‫ואתה מבוגר מוזר.‬
‫היזהר.‬ ‫-למה?‬
‫כדאי שתחזיק חזק.‬
‫התכופף.‬
‫רגליים הצידה.‬
‫המבחן האחרון הוא לחיצת יד סודית.‬
‫- הכניסה אסורה! -‬
‫רק מי שיודע אותה יכול להיכנס.‬
‫אז שים לב.‬
‫קלטת?‬
‫אה, כן!‬
‫אבל סאם מחא כף במקום לתת יד‬
‫והקיש פעמיים במקום פעם אחת.‬
‫הצלחתי!‬
‫גאי עשה כזה פרצוף‬
‫כי הוא ידע שהם אבודים.‬
‫האזעקה.‬
‫והאורות.‬
‫הנה זה בא...‬
‫יוגורט בבלונים!‬
‫חייבים לברוח.‬
‫אחרת זה יהיה גרוע יותר.‬
‫מה יותר גרוע מיוגורט?‬
‫עצרו במקומכם!‬
‫בגט.‬
‫יש לו בגט!‬
‫כן, אדוני השוטר. יש לו כובע מקומט,‬
‫פרווה מלוכלכת ו…‬
‫חי נפשי!‬
‫גאי?‬
‫גאי! זה אתה!‬
‫בן, חזרת הביתה.‬
‫הו, ילדי הקטן.‬
‫ברוך הבא.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫זה דוד גאי!‬
‫יש!‬
‫הוא חזר.‬
‫ברוך הבא, דוד גאי!‬ ‫-התגעגענו!‬
‫זה מדהים!‬ ‫-עלית קצת במשקל.‬
‫המשפחה הכי טובה בעולם!‬
‫בעניין הזה, גאי לא מסכים.‬
‫כי כשמדובר במשפחה שלו,‬
‫הוא היה מעדיף לברוח למרחקים.‬
‫אני מכין לכולם חטיף לילה קטן.‬
‫יש!‬ ‫-כן!‬
‫כמה טוב שחזרת, נכדי.‬
‫תראה את הפרצוף החמוד הזה!‬
‫בבקשה, אח קטן.‬
‫אימא ערכה לך מקום בשולחן‬ ‫במשך כל השנים.‬
‫כמה מתוק מצדך, גברת מ. איי.‬
‫רוצה את זה?‬
‫אתם עושים דבר אצילי מאוד‬ ‫למען החיה ההיא.‬
‫זה מצחיק, כי גאי אמר,‬
‫"כולם יחשבו שאני עוגת כישלונות."‬
‫ואני אמרתי, "באמת? אתם משפחה."‬
‫והוא אמר, "לא, הם סתם..."‬
‫מי רוצה ביצים ונקניק ירוקים?‬
‫אני!‬ ‫-אני!‬
‫כן!‬
‫עכשיו אתה מדבר!‬
‫זה נשמע טעים.‬ ‫-כמו שסבתא הייתה מכינה.‬
‫אני לא מאמין.‬ ‫-וואו.‬
‫המשפחה שלך ממש אוהבת ביצים ונקניק ירוקים.‬
‫ובאותו נושא,‬
‫אני יודע שניסינו כבר פעם או פעמיים,‬
‫אבל אולי עכשיו זה זמן טוב.‬
‫זה ממש טעים בתוך בית.‬
‫במיוחד בבית הזה.‬
‫אז... אולי?‬
‫בסדר.‬
‫משפחת מ. איי, ספרו לי על עצמכם.‬
‫הנה, מתחילים.‬
‫ובכן, אבא של גאי הוא זה ששם לחם על השולחן.‬
‫כיכר לחם!‬
‫אל תצטנעי, מותק.‬
‫אשתי היא עקרת בית למופת.‬
‫והאחים של גאי יודעים להזיז עניינים.‬
‫זה כלום.‬
‫סבא בצעירותו היה מזיז הרים.‬
‫הנה.‬
‫איפה לשים את זה?‬
‫וואו, גאי!‬
‫לא ידעתי שיש לך משפחה כזאת מרשימה.‬
‫גאי הוא המרשים.‬
‫הוא תמיד היה כזה יצירתי.‬
‫"יצירתי".‬
‫הם מתכוונים "כישלון".‬
‫זה לא נכון.‬
‫היית צריך לראות את גאי כשהיה ילד.‬
‫אני יכולה לספר סיפורים…‬
‫ספרי בבקשה, ושיהיה כמה שיותר מביך.‬
‫הוא היה ילד מלא דמיון.‬
‫הוא מרח חמאה על המגלשה‬ ‫כדי שנחליק מהר יותר.‬
‫הוא המציא מכשיר לניכוש עשבים.‬
‫ומקלעת מלונים,‬ ‫כדי להיפטר מהמלונים הכתומים.‬
‫נכון.‬ ‫-המקלעתלון!‬
‫שכחתי מזה.‬
‫כי זה היה לפני זמן רב,‬ ‫כשההמצאות שלי עוד עבדו.‬
‫אני רוצה להיות ממציאה‬
‫בדיוק כמוך כשאהיה גדולה, דוד גאי.‬
‫את יודעת למה מובילות המצאות?‬
‫אכזבה ופרווה שרופה.‬
‫סמכי עליי. הימנעי מכישלון‬
‫ותדאגי למשפחה, כמו סבא שלך.‬
‫בסדר.‬
‫אז מה הרעיון הגדול הבא שלך, גאי?‬
‫אין רעיון. הפסקתי להמציא.‬
‫התפשרתי על משרה יציבה‬
‫בתור משגיח צבע.‬
‫משגיח צבע? למה הוא מתכוון?‬
‫משגיח צבע?‬
‫זה בכלל לא נשמע יצירתי.‬
‫אנחנו מדברים על גאי.‬
‫אני בטוחה שיש לו דרך יצירתית‬ ‫להשגיח על צבע.‬
‫אני יודע. אתה מצייר ציור קודם, ואז משגיח.‬
‫לא, מישהו אחר מצייר.‬
‫לא, אני יודע.‬
‫אחרי שאתה משגיח עליו,‬ ‫אתה מתאר אותו בפירוט.‬
‫לא. אני רק מודיע שהוא יבש.‬
‫כן, ואז אתה לוקח אותו וממציא משהו מיוחד.‬
‫לא!‬
‫בלי המצאות!‬
‫אני משגיח צבע עכשיו.‬
‫אז תפסיקו לרחם עליי, בסדר?‬
‫לכל הרוחות!‬
‫אני חוששת שהעלבנו אותו.‬
‫לכל הרוחות בהחלט.‬
‫אני אלך לדבר איתו.‬
‫אם זה בסדר, אדוני, אני רוצה לנסות.‬
‫משהו אומר לי שזו משימה בשביל סאם.‬
‫לגאי יש מזל שיש לו חבר טוב כמוך.‬
‫הוא אומר לי את זה כל הזמן.‬
‫- הכניסה אסורה‬ ‫לסאם! -‬
‫גאי?‬
‫הבאתי לך משהו לאכול.‬
‫המנה האהובה עליך.‬
‫עזוב אותי לבד.‬
‫אנחנו לבד.‬
‫טוב, אתה לא יודע את לחיצת היד הסודית,‬
‫אז אסור לך להיכנס.‬
‫טעית בכוונה מקודם.‬
‫נכון מאוד.‬
‫רציתי שתראה את המשפחה שלך.‬
‫רעיון גרוע.‬
‫אתה יודע,‬
‫אם אתה רוצה להיות לבד עכשיו,‬
‫זה בסדר.‬
‫אבל לא נראה לי שאתה רוצה.‬
‫אתה יכול להמציא מעלית‬
‫ומערכת אבטחה,‬
‫אבל עדיין יש לך סולם חבלים.‬
‫קצת חשוך פה, לא?‬
‫האורות מופעלים בעזרת שבשבת.‬
‫שבשבת?‬
‫גאי,‬
‫זה הדבר הכי נפלא…‬
‫אני אוהב אוהלי סדינים.‬
‫כשהייתי ילד, בניתי אוהל עם אימא שלי.‬
‫כן, היינו...‬
‫היינו מתכרבלים לנו,‬
‫והיא הייתה עושה צלליות על הקיר.‬
‫נשמע כמו משפחה מדהימה.‬
‫כמו שלך.‬
‫הם מדהימים, זה נכון.‬
‫זאת הבעיה.‬
‫כולם מצליחים מאוד,‬
‫והדבר היחיד שאי פעם הצלחתי בו…‬
‫הוא להיכשל.‬
‫לפחות אתה טוב במשהו, נכון?‬
‫שמעת איך הם מדברים אליי,‬ ‫עם חנופה מזויפת.‬
‫הם מתכוונים לומר ש...‬
‫אני אכזבה.‬
‫תמיד הייתי.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אתה לא חייב להגיד את זה.‬ ‫-גאי,‬
‫אני מתכוון לזה.‬
‫אתה לא מאכזב אותם.‬
‫הם רק עצובים לראות אותך מוותר,‬
‫כי הם יודעים כמה אתה יצירתי,‬
‫ולא רוצים שתבזבז את זה.‬
‫הם אוהבים אותך, גאי.‬
‫האמן לי.‬
‫יש לך מזל.‬
‫אתה לא מבין.‬
‫אני כן.‬
‫אני יודע כמה מזל יש לך,‬
‫כי מעולם לא הייתה לי משפחה.‬
‫מה אמרת?‬
‫המצאתי הכול.‬
‫אבל מה עם הסיפור על האוהל עם אימא?‬
‫לא היה שום אוהל.‬
‫או הבובות שהיא קנתה לך ביריד?‬
‫והמיץ ששפכת והצטערת?‬
‫והחבר הדמיוני רג'י‬ ‫שהיא העמידה פנים שהוא אמיתי?‬
‫המצאתי גם אותו.‬
‫לא סיפרתי את זה לאף אחד, אבל…‬
‫כשהייתי קטן, אימא שלי…‬
‫השאירה אותי בבית יתומים.‬
‫תמיד הייתי לבד.‬
‫כלומר,‬
‫לפחות עד שפגשתי אותך.‬
‫אתה זוכר משהו מההורים שלך?‬
‫אני זוכר את אימא שלי…‬
‫קצת.‬
‫רק דבר אחד.‬
‫מה?‬
‫זה לא חשוב.‬
‫מה זה?‬
‫זה דבילי.‬
‫סאם.‬
‫היא הכינה לי ארוחת בוקר.‬
‫בטח שלה הייתה...‬
‫ממש טעימה.‬
‫הכי בעולם.‬
‫ירוקה ממש.‬
‫מאוד ביצתית.‬
‫חיפשתי אותה כל השנים‬
‫כדי שאוכל לשאול אותה למה.‬
‫למה היא עזבה אותי.‬
‫אני בטוח שיש סיבה טובה.‬
‫אני רק…‬
‫רוצה לדעת.‬
‫אז אני ממשיך להזמין,‬
‫וממשיך לטעום,‬
‫אבל זה...‬
‫לא כמו שלה.‬
‫תמשיך לנסות, סאם.‬
‫אעשה זאת.‬
‫היי, סאם?‬
‫אם תראה את המשפחה שלי,‬
‫תמסור להם לילה טוב.‬
‫זה אני.‬
‫הצ'יקירף יגיע בזמן, כפי שהבטחתי,‬
‫מר סנורז.‬
‫מופלא!‬
‫פשוט מופלא!‬
‫אלוהים.‬
‫אין לי מילים.‬
‫אני פשוט נדהם.‬
‫מי שעובד בשביל סנורז‬
‫הם לא הרעים.‬
‫זה תמיד היה סאם.‬
‫מתחת לאף של כולם!‬
‫תרגום כתוביות: יהונתן ברחנא‬