PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
PODLE KNIHY DR. SEUSSE
DŮM
McWinkle to dokázal. Přišel na to.
Na to, jak sledovat Sama pomocí jídla, které jí.
Zelená vejce se šunkou.
Třikrát zelená vejce se šunkou, už to fičí!
Cože? Ne!
Já je nechci.
Á, někdo je hlapruzený.
Ne hlapruzený, Gluntzi, ale šťastný.
Tak je poprvé.
Právě jsem chytil našeho muže.
Kde? Kde je?
Pořádně se koukni, zelenáči, a pověz, co vidíš.
Sam Já jsem s oblíbeným jídlem.
V Půlpryč restauraci,
v autě a vězení.
Já na to přišla před třemi díly.
Při sledování těch, co si dají zelená vejce se šunkou...
A zelená vejce se šunkou!
...určitě bychom Sama našli!
Jo.
Dost tlachů a jdeme stopovat,
protože je čas dokončit můj poslední úkol.
Hm.
- Čtyřikrát zelená vejce se šunkou! - Jejda.
ZVSŠ
Už tam nic není.
Co moje vychování? Já ti nenabídl.
- To nevadí. - Určitě?
Pár kapek ještě zbývá.
A kapičky jsou to nejlepší!
Ech!
Podívej! Guyi!
Blíží se Rourová křižovatka.
Nemusíme tam být dlouho.
- Pojedeme dál do Meepville. - Co?
Ne. Na tu křižovatku se podíváme.
Podle Fludznerova průvodce je tam krásně.
Skvělé pro rodiny, páry a...
nejlepší přátele na útěku.
Pojďme do centra na promenádu.
Pan Jenkins miluje starožitnosti.
Poblíž stanice je hotel,
tak se nemusíme toulat po městě, kde nás uvidí.
Chápu.
Uvidí nás kdo?
Jsme na útěku.
Bojím se, že nás uvidí,
a centrum je v bambředu hodně živé.
Na někoho, co o Rourové křižovatce moc neví,
toho o Rourové křižovatce víš dost.
Sam dosrkal kapky ze dna hrnku,
a věděl, že je cosi shnilého
mezi Guyem a Rourou.
Tak jo, poslyšte, lidi.
Chci od každého z vás...
Jen já, pane!
...abyste hledali cíl po restauracích, jídelnách,
café, bufetech, asijských bistrech, polívkárnách,
mastné lžíci, čisté lžičce, tupém noži a slepičárně v okolí.
Chci vědět o každé koupi zelených vajec odsud až po Flam.
Najdeme vejce,
a máme i Sama.
Jasné!
Co, Gluntzi?
Lodičkový výstřih!
A je extra kousavý.
Hotel je za zatáčkou.
Jak to víš?
Okraj máš stažený tak nízko, že drhne o chodník.
Věř mi.
- Hej! Nejsi... - Ne. Nejsem.
- Páni! - Zdar.
Guyi, myslím, že tě zná.
Jsme hledaní muži.
Pamatuješ?
Hej! To je Guy.
Hej! Je to holka.
Hm.
Co? Tak lidi v Rouře zdraví.
PŘEDNÍ DVŮR OD SNERZE
Dva pokoje.
Jasně.
Ach, pardon,
zbývá jediný pokoj.
- Musíte být spolu. - Super!
Pyžamová párty!
Skvělé.
Minutku strpení, než ověřím kartu.
Šmankote.
Co je šmankote?
Moc mě to mrzí, pane...
Kozle.
To jsem já.
Promiňte, vaše karta je prý ukradená.
Uf.
To znamená, že kozel lavinu přežil.
Přežil jsem lavinu!
Díky za návštěvu motelu Snerz. Přijďte zas.
„Motel Snerz“.
Jsem pětinásobný člen bez poskvrnky.
Dva miliony bodů by měly stačit.
Jo! Jistě, pane.
Bohužel už nemáte dva miliony bodů.
Byly vyčerpány na úhradu škod Glurfsburgské pobočky.
Zničená váza. Neocenitelná.
Druhá váza. Víc než neocenitelná.
Páni!
Třetí zničená váza.
- Umí pařit. Válí. - Ještě víc neocenitelná.
Byl to Jenkins.
Dlužíte sedmnáct tisíc bodů.
Jak chcete platil, pane...
„Jsem Já Guy“?
Jsem Já...
No teda!
To jsem já!
Chad Bernacke!
Rourová střední!
Do toho, melounáři!
Promiň, kámo. To nejsem já.
Jo. To dává smysl.
Guy, kterého jsem znal, byl jiný.
Asi určitě to zkusí: Guy.
Čtyřnásobný zástupce ve zkoušení.
Prezident Klubu mladých vynálezců nevybuchujících vynálezů.
Guyi! To jsi ty!
Jsi z Roury!
- Tak trochu. Možná. - Já to věděl!
Čas nebyl laskavý.
Máš vrásky z mračení.
Kdys tu byl naposled?
Máš tu stále rodinu?
- Ne. - Zvláštní.
Viděl jsem onehdy tátu v obchodě,
s matkou, bratry, synovci, neteřemi,
prastrýcem Guyversonem, pratetou Guyverovou...
Díky, Chade. Ohromně jsi mi pomohl.
Fajn. Má rodina tady pořád žije.
To je super! Zůstaneme u nich.
To rozhodně ne.
Musíme, Guyi. Nemáme kam jít.
Mám nápad.
Ach!
Osvícený okamžik!
Rád jsem tě viděl!
I když jsi jen stín svého bývalého já!
Jo, pamatuju si ho.
Měl zelená vejce se šunkou na kůrce.
Vzal si tucet zelených vajec a pár šunkonuků.
Ano. Zelená vejce se šunkou.
Zbožňoval naše zelená vejce se šunkou.
Vejce a šunku...
- Zelená vejce... - Se šunkou.
Říká vám to něco?
Jasně.
Jo. Ten chlapík si tu objednal...
Zelená vejce se šunkou?
- Jednou zelená vejce se šunkou. - Ne!
Žádná objednávka.
Objednal nám jich pár a byly chutihodné!
Opravdu vyzkoušejte.
Šmankote.
Jak přesně ten skrček
platil těm žroutům žloutky?
Pan Kozel platil kartou.
Co?
Řekl jste „Kozel“?
Ano, Kozel. Ano. Vidíte?
PAN KOZAL PODPIS
Kozel je prý nejlepší!
Šampion všech dob.
To znamená...
Že někoho nahradili.
Někoho nahradili.
Jestli se kozel k cíli dostane dříve...
Tak při mém posledním úkolu selžeme.
Ten skrček!
Pověz, kam míří!
14:17 odjeli do Rourové křižovatky.
Stačilo se zeptat.
Máte pravdu.
Promiňte.
Velmi jste nám pomohli.
Jen... jsem se nechala unést.
Parťák je blízko k odchodu do důchodu.
Bože, máte koktejly.
Velký koktejl sebou, prosím.
Podle Fludznerův průvodce
je skvělé období na návštěvu, když listy mění barvu.
A pak odpadnou a umřou.
No ty máš ale náladičku.
Tak tady bydlíme.
To ani není dům.
Příteli, to je domov.
Jsi doma, Guyi!
Buď potichu.
Ach, promiň.
Nechci zkazit překvapení.
Překvapení nebude. Tady nezůstaneme.
Proč ne?
To je důvod, proč ne.
Tamti lidé nebudou rádi,
že skrývám ukradené nebezpečné zvíře.
Lidmi myslíš svoji rodinu a jsem si jistý...
Ne, jsou tvrďáci.
V jejich očích jsem selhal.
Když zjistí, že jsem na útěku, bude to jen třešnička
na velkém dortu selhání.
Když tam nezůstaneme, tak proč...
Dvakrát lapám po dechu!
Já si přál stromový domek!
I já. Jeden jsem si postavil.
Tys to postavil?
Pšt!
Zamlada.
Musím do toho domku.
A kde je žebřík?
Není tu.
Proč to nefunguje?
Býval jsem jako dítě šťastnější.
Ne!
Je to tu plné nástrah.
Jeden špatný krok a bum! Vybuchne to.
Byls zvláštní děcko.
A ty jsi zvláštní dospělý.
- Připaž. - Proč?
Radši se chyť.
Skrč se.
Zvedni nohu.
A poslední je tajné podání ruky.
NEVSTUPUJ!
A dál jen ti, co to umí.
Takže dávej pozor.
Pochytils to?
No, jasně!
Ale Sam luskl místo plácnutí
a ťukl místo řady drcnutí.
Dal jsem to!
Guy se tak tváří, protože ví, co se blíží.
Poplach.
A světla.
A je to tady.
Jogurtové balónky!
Mizíme, jestli chceš utéct nejhoršímu.
Co je horšího než jogurt?
Dál ani krok!
Bagetka.
Má bagetku.
Ano, strážníku. Jeden má
pomačkaný klobouk,
Všechny moje hvězdy!
Guyi?
Guyi! Jsi to ty?
Synku, jsi doma!
Ty můj chlapečku.
Vítej zpátky. Tak rád tě vidím.
- Strýček Guy! - Správně.
On se vrátil.
- Vítej, strýčku. - Chyběls mi.
- To je úžasný! - Trochu buclatý.
Nejskvělejší rodina na světě!
V tom se s Guyem neshodnou.
Nikde by nebyl méně rád,
než u své rodiny.
Malá noční svačinka pro všechny.
- Jo! - Jo!
Je tak skvělé, že jsi zpátky, vnuku.
Tak roztomilý obličejík!
Tady máš, bráško.
Mamča to měla všechny ty roky nachystané.
To je tak milé, paní Jsem Já.
Dáš si?
Myslím, že je ušlechtilé,
co pro to stvoření děláte.
Vtipné. Guy si říkal:
„Jsem pro ně jen dort selhání.“
A já na to: „Fakt? Jste rodina.“
A on na to: „Všichni jsou...“
Zelená vejce se šunkou?
- Já! - Já!
No jo!
- Lepší. - Mé oblíbené.
- Vypadají tak dobře. - Jako od babi.
- Nemůžu tomu uvěřit. - Páni!
Tvoje rodina má zelená vejce se šunkou fakt ráda.
Když o tom mluvíme,
Vím, dvakrát nebo třikrát to tu bylo,
ale teď je možná vhodná chvíle.
Doma jsou fakt výborná.
Obzvlášť tahle.
Takže... je to teda možná?
Jasně.
Jsem Já, řekni mi o Jsem Tvých.
A je to tu.
Tady Guyův děda je chlebodárcem rodiny.
Chlebodárce!
Neodbývej se, zlato.
Žena je stavitelkou domova.
A Guyovi bratři jsou stěhováci a lomcováci.
To nic není.
Ale děda zamlada stěhoval i hory.
No vidíte.
Kam s tím?
Páni, Guyi!
Ty máš tak pozoruhodnou rodinu!
To Guy je ten pozoruhodný.
Vždycky byl tak tvořivý.
„Tvořivý“
Myslí tím selhání.
To není pravda.
Měl bys Guye vidět jako dítě.
Je to na dlouhé povídání.
Jen do toho a ať je to co nejtrapnější.
Jako klub byl tak nápaditý.
Na klouzačku dal máslo, ať víc klouže.
Přišel s deplevelátorem na plevel.
A meloutapultem na zbavení se melounů.
- Přesně. - Meloutapult!
Já zapomněl.
Je to dávno, a to ještě moje věci fungovaly.
Až vyrostu,
chci být vynálezce jako vy, strýčku.
Víš, k čemu vede vynalézání?
Ke zklamání a spáleninám.
Věř mi. Odpusť si neúspěchy a buď chlebodárcem jako děda.
Ach.
Dobře.
Co tě nového napadlo, Guyi?
Nic. S vynalézáním končím.
Našel jsem si stabilní práci... pozorovatele barev.
Pozorovatel barev? Cože?
Pozorovatel barev.
To nezní vynalézavě.
Mluvíme tu o Guyovi.
Jistě pozoruje barvy tvůrčím způsobem.
No, před pozorováním to musíte namalovat.
Ne, maluje někdo jiný.
Ne, chápu.
Ale co vidíš, popíšeš velmi živě.
Ne, řeknu, že to uschlo.
No a pak to vezmeš a vymyslíš něco extra.
Ne!
Konec vynalézání.
Jsem pozorovatel barev.
Přestaňte mě už litovat, jasný?
Šmankote!
Asi jsme řekli něco špatně.
Šmankote, vskutku.
Promluvím si s ním.
Pokud nevadí, pane, zkusím to já.
Něco mi říká, že je to asi spíš úkol pro Sama.
Guy má štěstí, že ve vás má nejlepšího přítele.
To mi říká pořád.
NEVSTUPUJ, SAME!
Guyi?
Máš tu něco k snědku.
Tvé oblíbené.
Nech mě o samotě.
Jsme o samotě.
Neznáš tajný potřes rukou,
takže nesmíš dovnitř.
Tys to předtím zfušoval naschvál.
Jo, to jo.
Já myslel, že rodinu uvidíš rád.
To ti nevyšlo.
Víš,
jestli teď chceš být sám,
tak dobře.
Ale nemyslím, že chceš.
Vymyslels výtah
a bezpečnostní systém,
ale pořád máš lanový žebřík.
Je tu trochu tma, nemyslíš?
Světla pohání větrník.
Větrník?
Ach!
Tohle
je nejúžasnější...
Miluju pořádný stan.
Jeden jsem postavil s mámou.
Jo, my...
se pěkně tulili
a dělali stínové postavičky na stěnu.
Zní to jako super rodina.
Jako ta tvoje.
Jsou úžasní, to jo.
To je ten problém.
Jsou ohromně úspěšní
a jediné, v čem jsem uspěl já...
je neúspěch.
Aspoň jsi v něčem nejlepší, ne?
Však si je slyšel, ty falešné lichotky.
Ve skutečnosti mě považují...
za zklamání.
Odjakživa.
To není pravda.
Nemusíš to říkat.
Guyi, myslím to vážně.
Nikdy jsi je nezklamal.
Jsou smutní z toho, že se vzdáváš.
Vědí, že jsi skvělý a tvůrčí, a mrzí je, že se toho vzdáváš.
Milují tě, Guyi.
Věř mi.
Máš štěstí, že je máš.
Ty to nechápeš.
Ale chápu.
Vím přesně, jaké máš štěstí,
protože...
já rodinu nikdy neměl.
Cos to říkal?
Já si to vymyslel.
Co příběh o tvojí mámě a stanu?
Stan neexistoval.
Nebo plyšáci, co ti koupila na trhu,
a šťáva, cos vylil a mrzelo tě to...
a imaginární Reggie, o kterém předstírala, že je?
I ten je vymyšlený.
Nikdy jsem to nikomu neřekl, ale...
máma mě malinkého...
nechala v sirotčinci.
Byl jsem vždycky sám.
Teda...
dokud jsem nepotkal tebe.
Pamatuješ si o rodičích něco?
Pamatuju si mámu...
trochu.
Jedinou věc.
Cože?
Není to důležité.
Do toho.
Je to hloupé.
Same.
Dělala mi snídani.
Vsadím se, že její...
byla vážně dobrá.
Ta nejlepší.
Tak zelená. Super vaječná.
Celé roky ji hledám,
abych se zeptal, proč.
Proč se mě vzdala.
Jistě to byl dobrý důvod. Já jen...
ho chtěl znát.
Tak si je pořád dávám
a pořád je zkouším.
Ale...
nikdy nejsou její.
Snaž se dál, Same.
Budu.
Hej, Same?
Co?
Až uvidíš moji rodinu,
vyřiď jim dobrou noc.
To jsem já.
Kuřorafa bude včas, jak jsem slíbil,
pane Snerzi.
Velkolepé!
Naprosto velkolepé!
Ó můj bože!
Nemám slov.
Takové překvapení.
Pro Snerze nepracovali padouši.
Celou dobu to byl Sam.
Nám přímo před očima.
Překlad titulků: Kateřina Jabůrková