‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מבוסס על הספר מאת ד"ר סוס -‬
‫- תיש -‬
‫איזה בוקר!‬
‫העננים מאושרים, אחד-אחד!‬
‫השמש זורחת! השמיים כחולים! האוויר...‬
‫פריך במיוחד?‬
‫צ'יקירף. נוצה טרייה.‬
‫הוא קרוב.‬
‫הכיסא הזה תפוס?‬
‫לא, ממש לא. כלומר…‬
‫את שכרת את הבית הזה,‬ ‫אז יש לך זכות מלאה לשבת איפה שאת...‬
‫בבקשה.‬
‫אתם יודעים, חשבתי ש…‬
‫אם אתם רוצים, אולי נוכל כולנו...‬
‫לנסוע למיפוויל ביחד?‬
‫את בטוחה?‬
‫כן. כמובן. זו החלטה מעשית,‬
‫ונהיה בטוחים יותר בקבוצה גדולה.‬
‫אז מה אתה אומר?‬
‫הוא אמר, "אנחנו נשמח".‬
‫אנחנו נוסעים למיפוויל!‬
‫זו סיבה לצלחת שנייה!‬
‫ושלישית ושבע-עשרה!‬
‫מי רוצה עוד?‬ ‫-אני!‬
‫אני אעזור.‬ ‫-גם אני.‬
‫כל הכבוד, איבי.‬
‫- ירחון הסנורז -‬
‫מר סנורז, הקוראים שלנו רוצים להכיר‬
‫את האיש שמתחת לפלורז,‬
‫את ההרווניק מ. סנורז שאף אחד לא מכיר.‬
‫תוכל לספר לנו עליו?‬
‫אני מעדיף שלא.‬
‫בסדר. אז תוכל לספר לנו על...‬
‫אז תוכל לתאר...‬ ‫-עבור.‬
‫מה תגובתך...‬ ‫-עבור מאחורי הגב.‬
‫אדוני, זה קשה מאוד.‬ ‫-עבור בלי להסתכל. השאלה הבאה.‬
‫ובכן, מה לגבי האהבה שלך לחיות?‬
‫מתי זה התחיל?‬
‫בילדות, אולי?‬
‫הילדות?‬
‫לא צריך להיכנס לזה.‬
‫אה, אז הילדות שלך הייתה...‬
‫לא מיוחדת?‬
‫את מתלוצצת?‬
‫כל דבר קטן בי הוא מיוחד!‬
‫הילדות שלי הייתה מרתקת!‬
‫ואני אוכיח לך‬
‫בעזרת תיאור מפורט של העבר שלי.‬
‫התכונני להיות מרותקת!‬
‫חי נפשי!‬
‫בינתיים, בבקתה, גאי חש תחושה משונה.‬
‫הוא חייך בלי הפסקה.‬ ‫במקום גשם, השמש זרחה.‬
‫סליחה, אכפת לך לחזור מאוחר יותר?‬ ‫אני באמצע משהו…‬
‫בסדר!‬
‫גאי, מי בדלת?‬
‫אף אחד.‬
‫כלומר, אני רואה תיש זקן, אבל...‬
‫אמרת "תיש"?‬
‫כן, רואה? הוא שם.‬
‫חמוד, לא?‬
‫מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫שום דבר.‬ ‫כל עוד התיש הזה יעזוב אותנו ולא ידפוק שוב…‬
‫סאם, תפסיק.‬
‫אני מתחיל לחשוד בתיש הזה.‬
‫גאי. תקשיב לי.‬
‫יש לנו עסק עם חוטף החיות המפורסם בעולם!‬
‫הסיוט של כל שומר חיות בר!‬
‫התיש הזה יעשה הכול כדי לחטוף את הצ'יקירף!‬
‫והוא יילחם בכל מי שיעמוד בדרכו!‬
‫היפטר מהבנות.‬
‫מה? לא.‬
‫אנחנו ניסע יחד למיפוויל!‬
‫אם אכפת לך ממישלי ואיבי,‬
‫תשלח אותן הכי רחוק מכאן שאפשר.‬
‫היי!‬
‫מוכנים לצאת לדרך?‬
‫כי אנחנו כבר ארזנו.‬
‫אנחנו סתם שתי אורזות חביבות.‬
‫אנחנו אורזות!‬
‫אנחנו לא באים.‬
‫מה?‬
‫אבל למה לא?‬
‫אני חושב שכולנו נהיה בטוחים יותר אם...‬
‫אם ניסע למיפוויל בנפרד.‬
‫אבל חשבתי שהסכמנו.‬
‫בטוחים יותר בקבוצה, נכון?‬
‫גאי, אם קרה משהו, אתה יכול לספר לי.‬
‫אני מצטער,‬
‫אבל אתן חייבות לצאת עכשיו ומיד.‬
‫חשבתי שכולנו ניסע ביחד.‬
‫שינוי בתכנית.‬
‫ארבעתנו ביחד זה כיף גדול מדי למכונית אחת!‬
‫אז אני מניחה שזה הסוף.‬
‫סמכי עליי, אנחנו...‬
‫עדיף לנו בנפרד.‬
‫אפשר לפחות להיפרד ממר ג'נקינס?‬
‫אולי לא אראה אותו שוב.‬
‫אמסור לו את ההודעה. מבטיח.‬
‫הדלת תקועה.‬
‫יש רק דרך אחת החוצה.‬
‫בואי, איבי.‬
‫שמרו על עצמכן, בבקשה.‬
‫עשית את הדבר הנכון, חבר. היית אמיץ.‬
‫למעשה, שנינו היינו מאוד...‬
‫טוב, אז האפשרויות הן‬ ‫לתת לתיש את הצ'יקירף…‬
‫או למות!‬
‫ואסור לתת לו את הצ'יקירף!‬
‫תפסיק להסתכל לו בעיניים! זה רק מחזק אותו!‬
‫סאם חשב לאן לברוח.‬ ‫כל הנתיבים חסומים!‬
‫אבל הפעם, לגאי היה רעיון...‬
‫ביצים ונקניק ירוקים.‬
‫תכין ביצים ונקניק ירוקים, מהר!‬
‫בקטע של סעודה אחרונה?‬
‫מה בא לך? ביצה עלומה?‬
‫הכי טוב ביצה עלומה כש...‬
‫תעשה את זה כבר!‬
‫התיש לא יעזוב...‬
‫בלי הצ'יקירף.‬
‫אבא.‬
‫אפשר לעשות את זה בדרך הקלה‬
‫ואפשר לעשות את זה בדרך הקשה, חבר.‬
‫תגיד לחבר הקטן שלך שייצא אלינו.‬
‫הוא עסוק כרגע, גבר.‬
‫הוא מכין ביצים ונקניק ירוקים.‬
‫זה נשמע טוב!‬
‫בואו נאכל ביחד.‬
‫לא.‬
‫אני לא אוהב עם תיש.‬
‫נראה שבחרת בדרך הקשה.‬
‫זאת הדרך הקשה?‬
‫אני יודע מה אתה רוצה.‬
‫והוא שלך, אם...‬
‫תבטיח שתתרחק משתי הבנות‬
‫שנסעו מפה קודם. לנצח.‬
‫יש לך מזל‬ ‫שלא עשינו את זה בדרך הקשה, אח שלי.‬
‫בן של ייפ!‬
‫- שייך לגאי מ. איי‬ ‫(סכנת פיצוץ) -‬
‫התיש בכלל לא ראה‬ ‫ששפכתי את הביצים לתוך האופנוע!‬
‫והרשמקול שלך אפילו לא...‬
‫טוב, אז עדיין יש כמה תקלות.‬
‫הוא ימצא אותנו. רוצו להרים!‬
‫הילדות שלי. איפה להתחיל?‬
‫ובכן, תמיד הייתי מיוחד,‬ ‫מטריף וסנורזני במיוחד.‬
‫שיהיה ברור.‬
‫אבל לא תמיד הייתי האיש שיושב מולך.‬
‫פעם הייתי…‬
‫קטן.‬
‫וכשהייתי סנורז קטן,‬
‫היה לי פלמור מחמד.‬
‫הוא היה הפלמור הכי יפהפה‬
‫בהיסטוריה של הפלמורים והיופי!‬
‫הפלמור שלי ואני היינו הכי קרובים בעולם.‬
‫היינו החברים הכי טובים לכל החיים לתמיד!‬
‫זה היה סיפור קלאסי על ילד והפלמור שלו.‬
‫הכול היה מושלם,‬
‫עד שבוקר אחד…‬
‫חברי הטוב ביותר…‬
‫נעלם!‬
‫לאן הוא הלך?‬
‫הבית היה נעול.‬
‫הוא חייב להיות בפנים, אלא אם...‬
‫מישהו שכח לסגור את הדלת!‬
‫והמישהו הזה היה אימא שלי.‬
‫הכול קרה באשמתה!‬
‫ומאותו יום, היחסים בינינו השתנו.‬
‫מר סנורז, תוכל לתאר מה אתה מרגיש ברגע זה?‬
‫בהחלט לא!‬
‫רגשות הם למפסידנים.‬
‫כולי רגש אחד גדול כרגע.‬
‫אני לא מאמינה שהמטרות ברחו.‬
‫אין לנו כיוון, אין לנו רמזים.‬
‫אנחנו הרעים הכי גרועים שיש.‬
‫היי, תתעודדי.‬
‫לפחות לא יכול להיות גרוע יותר.‬
‫אתה צודק! זה מעולה!‬
‫המצב נהיה גרוע יותר.‬
‫שלום, חברים.‬
‫רוצים לנסות את המנה המיוחדת שלנו,‬ ‫ביצים ואחרית הימים?‬
‫אלה תריסר ביצים על לחם קלוי‬
‫מעל נקניק גדול במיוחד‬
‫מעל עוד לחם קלוי‬
‫והכול מקופל בצורת ביצה.‬
‫זה מגיע עם תוספת?‬
‫כן, סלט פירות.‬
‫אל תזמיני.‬
‫תמיד יש בזה 90 אחוז מלון כתום.‬
‫הפרי הכי גרוע.‬
‫אז יש לך אומץ לסיים את המנה‬ ‫ולהופיע על הקיר?‬
‫בינתיים, רק גיבור רעב אחד הצליח!‬
‫לא, ומי שאכל את זה‬ ‫הוא מטורף על כל הראש.‬
‫מהר! בוא נעלה על מעלית ההרים הזאת!‬
‫מהר!‬
‫הצלחנו לברוח.‬
‫זה ידוע שתיישים לא יודעים לטפס.‬
‫איזה מין מומחה לחיות בר אתה?‬ ‫תיישים ידועים ביכולות הטיפוס שלהם!‬
‫זו דעה קדומה ומיושנת,‬ ‫ואני מעדיף לא להנציח אותה.‬
‫איפה הוא? למה עצרנו?‬
‫סליחה, חברים.‬
‫נראה שמישהו נגס בלוח הבקרה‬
‫ובמערכת הכריזה...‬
‫גאי! תחבק אותי, להגנה!‬
‫אתה משוגע? אני לא...‬
‫אוי, לא! מר ג'נקינס!‬
‫לאן נעלמת? בחור מגודל?‬
‫לא!‬
‫חייבים לתפוס אותו.‬ ‫-אבל איך נוכל לטפס על ההר?‬
‫לא נוכל, אבל נעלה בכל זאת.‬
‫מר סנורז, נראה שאובדן הפלמור שלך‬ ‫השפיע עליך מאוד.‬
‫אמרת שאתה ואמך השתניתם לנצח?‬
‫לא דיברנו מאז.‬
‫רגע, לא דיברת עם אימא שלך‬
‫מאז שהיית בן שש?‬
‫נכון.‬ ‫-אפילו לא בחגים?‬
‫ודאי שלא.‬
‫לא ביום ההולדת שלה?‬
‫במיוחד לא ביום ההולדת.‬
‫גם לא ביום האם?‬
‫בעצם, כן.‬
‫הלו? אימא סנורז?‬
‫המקרר שלך עובד כמו שצריך?‬
‫כי אם כן, תני לו העלאה במשכורת!‬
‫כן, זה לא הבן שלך. ביי.‬
‫הרווי?‬
‫איזו מתיחה אדירה!‬
‫אף אחד לא עומד ביני לבין החיות שלי,‬ ‫אפילו לא אימא!‬
‫כי, כמו שאני תמיד אומר,‬ ‫אם אוהבים משהו, צריך ללכוד אותו.‬
‫כך נקראת האוטוביוגרפיה שלי,‬
‫זמינה בכל חנויות הספרים הטובות, וגם הרעות.‬
‫היי, אימא.‬
‫את חושבת שנראה שוב את סאם וגאי?‬
‫לא אם זה תלוי בי.‬
‫אנחנו לא זקוקות לאנשים כאלה, איבי.‬
‫גאי הזה. אמר שהוא רוצה שנהיה בטוחות,‬
‫אבל אני בטוחה‬ ‫שהם נרגעים להם ועושים כיף חיים‬
‫בלי שום דאגות!‬
‫אנחנו עומדים למות!‬
‫טוב, מישלי כועסת.‬ ‫אותה אי אפשר להאשים.‬
‫אבל אל תשכחו שהתיש‬ ‫עומד למחוץ את הגיבורים!‬
‫גאי! הצלחנו!‬
‫עכשיו צריך רק לטפס מעל‬
‫לסלע המוזר הזה שממוקם בדיוק מעלינו.‬
‫חושבים שתצליחו לחבל באופנוע שלי‬ ‫ולהימלט עם המטען שלי,‬
‫ולחמוק מעונש?‬ ‫-הוא חבר שלנו,‬
‫אוכל פחיות שכמוך!‬
‫הזקן יכול לחכות.‬
‫אני אקח את הזמן עם שניכם.‬
‫גאי! תגיד לאימא שלי שאני אוהב אותה,‬
‫ושאני מצטער ששפכתי מיץ על השטיח!‬
‫איך אגיד לאימא שלך‬ ‫אם אני עומד למות בעצמי?‬
‫אתה צודק. שמישהו יגיד לאימהות שלנו‬ ‫שאנחנו אוהבים אותן!‬
‫אימא!‬
‫ידעת שהוא יכול לעשות את זה?‬
‫דמיין מה הוא עושה לחדר במלון.‬
‫לא! מר ג'נקינס!‬
‫החדר במלון...‬
‫תפוס! תפוס את הכדור!‬
‫מר ג'נקינס, תפוס את הכדור!‬
‫תפוס אותו, ג'נקינס!‬
‫זרוק את הכדור!‬
‫קדימה!‬
‫מה נעשה?‬
‫היכנס!‬
‫מה?‬ ‫-מהר!‬
‫זו יכולה להיות גלויה נהדרת.‬
‫חושב שהוא שרד?‬
‫אני לא נשאר כדי לגלות. בוא נלך.‬
‫סליחה שבאתי בלי להודיע, אימא סנורז,‬
‫אבל הסיפור על בנך והפלמור,‬
‫הוא נכון?‬
‫לא בדיוק.‬
‫הרווי עדיין מאשים אותי‬ ‫באובדן הפלמור המסכן שלו,‬
‫אבל האמת היא שלא היה לי לב‬ ‫לגלות לו מה באמת קרה באותו לילה.‬
‫בוא!‬
‫הוא כל כך אהב את החיה הקטנה.‬
‫אני נשבעת, הוא כמעט חנק אותה מרוב אהבה.‬
‫ריחמתי על היצור הקטן.‬
‫לכולם מגיעה אהבה, אבל...‬
‫לא עד כדי כך.‬
‫ידעתי שהרווי יהיה שבור-לב אם הוא יגלה‬
‫שחברו היחיד עזב אותו.‬
‫אז אמרתי לו ששכחתי לסגור את הדלת בטעות.‬
‫אבל הוא מעולם לא הסתכל עליי‬ ‫באותה צורה אחרי זה.‬
‫אבל אני מעדיפה שהילד הקטן שלי‬
‫לא יסלח לעולם לאימא שלו‬
‫מאשר שלא יסלח לעולם לעצמו.‬
‫החור לצוואר מספיק קטן?‬
‫כן, מר סנורז!‬
‫ומה עם הזנב?‬
‫הזנב קשור היטב, אדוני!‬
‫אז הצ'יקירף לעולם לא יוכל לעזוב אותי?‬
‫כן, מר סנורז! לעולם לא, מר סנורז!‬
‫לעולם לא.‬
‫אז אני רק...‬
‫אעמוד לי פה, כנראה.‬
‫קפאה לי הפרווה.‬
‫גאי, תראה!‬
‫תחנת אוטובוס!‬
‫פנו את הדרך! סליחה, טד.‬ ‫סלחי לי, סוזן. אחלה מזוודה!‬
‫- המזנון של אל -‬
‫ביצים ונקניק ירוקים!‬
‫אני מזמין את כולם!‬
‫מיד מגיע!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הכול טוב, חמפ"ש!‬
‫חבר למפולת שלגים.‬
‫זה על חשבון התיש,‬
‫שגם קנה לנו בטובו‬ ‫מזוודה חסרת-ייחוד חדשה‬
‫הנמכרת ברוב החנויות ותחנות האוטובוס.‬
‫אדוני, אקח את הב'-נ'-י' שלי‬
‫בתור שייק בכוס לקחת, בבקשה.‬
‫חברי הטוב ביותר ואני‬ ‫נעלה לאוטובוס הבא לצומת אגזוזיה.‬
‫אגזוזיה?‬
‫לא! חייב להיות מסלול אחר!‬
‫מאוחר מדי! כבר קניתי כרטיסים.‬
‫האוטובוס של השעה 17:17 לצומת אגזוזיה‬
‫פותח עכשיו את דלתותיו.‬
‫אני לא מרגישה טוב.‬
‫אמרתי לך לא להזמין את הערימה הזאת.‬
‫מישהי לא סיימה את הביצים ואחרית הימים.‬
‫אני מצטערת. לא תגיעי לקיר התהילה.‬
‫טוב, כל מה שנשאר לעשות הוא...‬
‫להתקשר לאיש הגדול‬ ‫ולהודות שאיבדנו את המטרות,‬
‫ושאין לנו שום דרך‬
‫לגלות איפה הם נמצאים…‬
‫- הכי טוב‬ ‫בשבילזטון -‬
‫החיה בידיהם.‬
‫עכשיו עלינו להבין לאן הם נסעו.‬
‫אלה עם הצ'יקירף?‬
‫כן, הם סתם אנשים רגילים.‬
‫אחד הזמין חצי דייסה‬ ‫והשני ביצים וזהו.‬
‫זה כל מה שהם השאירו מאחור.‬
‫ביצים ונקניק ירוקים.‬
‫המעטתי בערכם.‬
‫הם צמד גאונים.‬
‫אני יודע איך למצוא אותו.‬
‫תרגום כתוביות: יהונתן ברחנא‬