EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
BASERT PÅ DR. SEUSS' BOK
MØRKT
Dette skal dere få betale for.
Så skremmende! Sto det i boka, det? Si hva som skjer, jeg tør ikke se!
Dette får du betale for, Michael!
-Michael? -Michael?
Dum! Dum!
Jeg har forpliktet meg til å leve uten egg, men det er ikke lett.
-De er så gode. -Helt enig.
-Om Sandra visste... -Ja, dama di.
Nei! Hun er ei selvstendig høne. Jeg respekterer det.
Fra en feminist til en annen. Så søtt, da.
Da lar vi slipsene ligge og finner veien ut.
Behold dem. Lov at dere ikke forteller noen om mitt svake øyeblikk.
-Bare ett svakt øyeblikk? -Våre munner er lukket.
-Vi forteller ikke Sandra det. -Sandra!
Hun kan aldri få vite noe. Vet ikke hva jeg hadde gjort om det skjedde.
-Slapp av. Sandra vil... -Sandra!
-Kan du slutte å si... -"Sandra"?
Sandra! Hun gjør det verdt å stå opp! Sandra!
Vi stikker!
Redd dere selv. Jeg er et monster.
Gi slipsene til Jenkins!
Vær så snill! Ikke si noe til Sandra!
Vi har vært gjennom mye for å få tak i slipsene. Håper at du...
setter pris på det.
Sånt skjer når du spiser slipsene dine for fort.
Guy! Du må titte på dette.
-Hva syns du? -Vel.
Vel? Det er minst vært et "hæ" eller til og med et "hm".
-Hvorfor syns du ikke det er fint? -Solnedgang betyr at det snart blir mørkt.
-Og vi er midt ute i ingenting. -Ja, den beste delen av ingenting.
-Helt i midten. -Vi er lette offer her ute.
Bedragerne kan sporing. De vet hvor vi hoppet av, og er nok bak oss.
-Vi trenger et gjemmested i natt. -Vidunderlig idé.
-Hva med motellet der borte? -Eller det der.
Hvorfor fortalte du meg ikke at det var et motell her?
Jeg ville ikke at du skulle gå glipp av solnedgangen.
Man skal ikke løpe etter man har spist.
LEDIGE ROM
-Det virker hyggelig her, Guy. -Så lenge de har en seng, er jeg fornøyd.
Sam!
Det er ikke noe motell, det er en skraphandlertomt!
-I bunnen av en veldig dyp grop. -Slapp av. Vi kommer oss ut.
-Vi kommer oss ikke ut. -Av alle...
La oss se det fra den lyse siden. Bedragerne finner oss aldri her.
Det er sant, de er ikke dumme nok til å bli fanget i et enormt hull!
Det fins ingen vei ut. Vi har ikke mat. Det er iskaldt. Vi overlever ikke natta.
-Jeg må være her, med deg! -Sånn. Nå ser du det fra den lyse siden.
-Hva ser du her? -Skrap!
Jeg ser muligheter. Tenk på det, da. Du er en dyktig oppfinner.
Stedet renner over av råmaterialer! Du kan finne opp en vei ut herfra.
Jeg sa jo at jeg ikke skal finne opp noe mer.
-Hva nå? -Han graver seg et hull for natta.
Foreslår at vi gjør det samme.
BESØK... BLAND CANYON
Michellee syns togturen ble strabasiøs,
nå leide hun en bobledekket bil og slo seg løs.
Trygt på vei til Meepvik med sin datter Ibi
stoppet de for natten på et sjarmerende B&B.
-Hva slags hotell er dette? -Det er ikke noe hotell.
Det er en bed and breakfast. Der er senga. Vi får frokost i morgen. Det er det hele.
LAPPETEKNIKK
MÅNEDENS POTET SNERZUAR
-Hva med TV, da? -Det er det ikke her!
-Ingen TV? -Er ikke det flott?
Bare vi to som har kvalitetstid sammen. Som en overnattingsfest, bare med mamma.
Hva om vi blir veldig lei av hverandre?
Da kan vi snakke med damen som eier stedet.
-Hun virker kjempefestlig. -Vil heller se på gress som vokser.
Det er et flott år for gress. Lille Johnny skyter i været, du.
Vent! Har eierdamen en TV?
Gi deg. Den Ilanabeth jeg kjenner trenger ikke TV for å ha det gøy.
Du har rett.
HOVEDBOK BØNNETELLING
-Vi kan jo tegne. -Flott, men...
Kanskje vi skal finne noe annet å tegne på.
Vi kan bare begynne på neste side. Det går fint.
Begynn med omrisset. La meg vise deg.
Du lager et tynt omriss for å lage fasongene. Blått.
Så gjør du linjene fyldigere. Du gjør fasongene mye tydeligere,
og legger til detaljene til slutt. Sånn!
Det må være fint å være deg. Lykkelig uvitende om at vi er fanget og fortapt.
Du liker og koser deg der nede, med magen full av deilige slips.
Mens jeg fryser, og...
-Sulten? -Nei.
FORSIKTIG
Så dumt. Jeg fant nettopp en automat full av masse god mat.
Hvor?
RETT I KOPPEN GRØNNE EGG MED SKINKE
-Lyst på... -Ikke.
Gjør som du vil.
GRØNNE EGG MED SKINKE-NUDLER
Vi møtes igjen, altså.
Jeg har en idé.
En idé? Til en oppfinnelse, liksom?
Det er ikke en oppfinnelse, men et apparat jeg lager
for å kunne gjøre noe som ikke har vært mulig.
-Tror det er en oppfinnelse. -Da er det det.
Dette blir min siste. Jeg gjør det bare for å slippe å fryse i hjel.
Hva kaller du dette? Ditt endelige mesterverk?
En Gnistirator. Den gnir hendene sammen, skaper friksjon nok til å tenne en gnist.
Det betyr vel at du finner opp ting igjen, oppfinner.
Jeg finner ikke opp. Gjør det fordi jeg må.
-Du vet hva de sier om det? -Nei?
Vet ikke. Håpte du visste det.
-Kanskje du må snurre den andre veien. -Det spiller ingen rolle.
Ser du det?
Det virket! Gnistirator!
Dette må vi feire! Jeg har spart en flaske Boblebrus til en slik anledning.
Det er overhodet ikke deg.
Der! Håndboblet av mesterboblere i 17 år.
Først må man riste den godt.
-Rist den! -Nei. Slutt.
Vekk boblene til live!
Ikke gjør det. Sett den ned, Sam.
-Sett den fra deg, Sam. -Sånn, ja!
BOBLEBRUS
Ikke åpne flaska.
-Det spruter overalt, slukker flammen. -Nei.
Sam... Sam!
Ser du det? Jeg sa jo det.
Skål for mannen jeg er stolt av at kaller meg sin beste venn.
Ok. Det der føler jeg meg litt ansvarlig for.
Kan jeg gjøre det godt igjen med grønne egg med skinke?
-Nei takk. -Sikker? De er så gode i mørket.
Når du ikke ser, skjerpes de andre sansene.
Nam. De høres nydelige ut.
-Jeg vil ikke spise dem i mørket. -Hva gjør du?
Reparerer oppfinnelsen. Får vi ikke i gang ilden, fryser vi til is.
Det fungerer nok ikke. Det sprenges nok bare... i lufta!
-Den fungerte jo! -Nei, den sprengtes.
Og nå redder den oss. Se!
Oppfinnelsen viser oss veien ut.
Dette røret er kanskje vår vei til frihet!
Det der virker utrygt.
Det går bra, Guy, det er bare litt...
Flykt!
Ja, det der var delvis min feil. Det innrømmer jeg.
Å! Det der var veldig fint.
-Syns du? -Helt klart. For et nydelig landskap.
-Det er ikke et landskap, men en høneraff. -Så klart. Det ser jeg nå.
Liker den lille foten hans du tegnet her,
-som river ut øynene til han fyren. -Det er nesa. Han koser med meg.
Hvor mange ganger må jeg si at de ikke er farlige?
Spiller ingen rolle. Jeg får ingen panhund, og iallfall ingen herr Jenkins.
La meg hjelpe deg. Din mor var en ganske dyktig kunstner.
Nei. Ser heller på gress som vokser.
Nå kommer brått en tanke og i Michellees sinn det gryr,
at der verden ser et monster, ser Ibi et kjæredyr.
-Snart skjer det samme med oss. -Nei! Du kan finne oss opp ut av dette.
-Oppfinnelse fungerer ikke sånn. -Hva vet vel du?
Alt. La meg fortelle deg en liten historie.
-Den hemmelige historien om deg selv? -Nei, bare en historie.
Om en fyr ved navn... Gee.
Du fengslet meg fra første setning.
En skarp oppfinner med en lysende fremtid foran seg.
Gee fant opp ansiktsstrykejernet.
Nå er jeg en ny mann.
Han fant opp tåkebriller.
TÅKEBANK TÅKEROM
En båndopptaker, som hulter til bulter spiller.
Testing, testing. En, to, tre.
-To-ting, tre-ting. Test en, test. -Fantastisk!
Håndstativet gikk rett hjem.
Oppfinnsomerende!
Jeg-kan-åpne-boksen dyttet hans karriere frem.
Du klarer å åpne den. Jeg tror på deg. Kom igjen!
Jeg kan åpne boksen!
Suksessen kom, livet var i ferd med å vrenges.
Men du gjør det ikke stort når alle dingsene sprenges.
Denne Gee høres spennende ut. Minner meg om De.
-Kan jeg fortelle ferdig? -Ja. Slutt å somle.
LEMS BLADKIOSK
OPPFINNERE Å FØLGE MED PÅ
For hver fiasko...
DET VAR ALT.
...mistet Gee håp på sin vei.
Du kan åpne boksen.
Jeg tror på deg.
MALINGSTIRRER TRENGER INGEN FERDIGHETER/IDEER
Når han tenkte på en oppfinnelse til, sa hjertet hans nei.
Oi! For en historie!
Bare en oppfinner med stor fantasi kan skape en slik historie i hodet sitt.
Jeg visste du var dyktig.
-Det er meg. Jeg er Gee. -Ja, særlig.
Først trodde jeg det handlet om deg, men slutten, da?
-Jeg sa jo at det er meg. -Ja, sikkert.
Glem det, da.
Vel... Jeg er lei meg for at du har måttet oppleve det der, Gee.
Ja, du vet. Alle har vi vår historie.
Alle har vi vår historie, det gjelder også dyr, det.
Jenkins' historie begynner på en øy så fjernt av sted.
Han bodde med familien der slips vokser på trær.
Han spiste frokost rett fra treet, livet ble ikke bedre enn det her.
Helt til...
Jenkins elsket sin mor av hele sitt hjerte,
og en del av det ble knust av savnets smerte.
Siden vi først forteller om oss selv, er min historie ganske så heftig.
Den begynner for lenge siden, da Mor Er Jeg fødte meg.
Jeg vil ikke høre den! Har bare litt tid igjen før...
Å!
Jeg er for ung for å dø!
Nå er det over og ut med oss. Vår siste dag er her.
-Ikke vær så dramatisk. -Se!
Hoppla! Hvor kult er ikke dette, Guy?
Vi har funnet vår redning, en måte å komme oss ut på.
-Hesten kan ikke bevege seg. -Ikke nå, men jeg har en mesteroppfinner.
Jeg er ingen mester. Det hadde vært umulig uansett.
-Høres ut som noen har fått nei-syken. -Nei!
Jeg har ikke lyst til å bli slukt av giftig slam, så jeg begynner.
Hm. Ok, få se her, nå.
Denne dingsebomsen burde funke. Denne burde gjøre susen.
Guy visste at at det ikke kunne gå. Sam kunne ikke det, verken før eller nå.
Og faller den ned, så smeller det!
-Tre til siden. La en mester gjøre det. -Gee er tilbake!
Juhu!
Null komma null null to mikrozilometer.
Det er nok spenning på én dag.
Ibi listet seg opp, sikker på å få husarrest igjen.
Mamma sov.
Det var da hun fant den.
Og en lapp som var skrevet med blyant på bord,
"Nå er kjæledyret med deg for alltid. Kjærlig hilsen mor."
God natt, mamma.
Fest... til... festet. Stram bolten over...
Dumme...
-Skynd deg, Guy! -Nesten ferdig!
Jeg trenger en brukkel for å starte den.
-Angående det... -Hva?
-Jeg har kanskje brukt den siste. -Finn en, da!
En brukkel... kommer straks!
MOTELL
RETT I KOPPEN GRØNNE EGG MED SKINKE
Jackpot! Storgevinst!
Det regner brukler fra oven!
Oi! Takk. Mistet nesten skjorta mi der.
-Brukkel. -Brukkel.
-Det virker! -Skynd deg!
Kom igjen! Gjør det, Guy!
Hold dere fast!
Ja! Å!
Gee er helt klart tilbake!
Alt du trengte var litt håp, ikke sant?
Heldigvis hadde du en fyr full av håp her.
Guy ville ikke innrømme det, men han trengte håpet.
Og en fyr full av håp hjelper, selv om han er en tåpe.
Neste gang du er fanga i et hull er dette bra.
Fordi jeg kan bygge en sånn?
Nei, fordi du må trenger det til historien om deg.
VELKOMMEN TIL PRINS PASOOKEL INNBYGGERTALL: PASSE
ÅPEN
-Vi kom oss helt hit uten å sprenges! -Fabelaktig. La oss spise litt.
Se det fra den lyse siden.
Vi har fortsatt én brukkel igjen til frokosten.
Du må ligge lavt. Vi er ettersøkt. Om noen ser deg, er vi i trøbbel.
Si meg dette, gutt.
Hva kan storkarer som oss få for den her?
Noe fra halvmenyen vår, kanskje.
Vær så god.
Den loppa er teit, men prøv å ikke le.
for lopper er kjent for å skremme høneraffer, de.
Hysj! Det er bare en liten loppe.
ETTERSØKT! HØNERAFF
Den savnede høneraffen!
Tekst: Fredrik Island Gustavsen